Volodymyr Zelenskyj: Porovnání verzí
Popisky značky: revertováno editace z Vizuálního editoru editace z mobilu editace z mobilního webu |
m editace uživatele 2A00:102A:5014:5A4F:1:0:EECB:48E3 (diskuse) vráceny do předchozího stavu, jehož autorem je 195.93.212.129 značka: rychlé vrácení zpět |
||
Řádek 19: | Řádek 19: | ||
}} |
}} |
||
'''Volodymyr Oleksandrovyč Zelenskyj''' ({{Vjazyce2|uk|Володи́мир Олекса́ндрович Зеле́нський}}, {{Vjazyce2|ru|Влади́мир Алекса́ндрович Зеле́нский}}, ''Vladimir Alexandrovič Zelenskij'', * [[25. leden|25. ledna]] [[1978]], [[Kryvyj Rih]]) je [[Ukrajina|ukrajinský]] [[politik]], od května 2019 [[Seznam ukrajinských prezidentů|prezident Ukrajiny]] poté, co ve druhém kole [[prezidentské volby na Ukrajině 2019|dubnových voleb]] porazil úřadujícího prezidenta [[Petro Porošenko|Petra Porošenka]] |
'''Volodymyr Oleksandrovyč Zelenskyj''' ({{Vjazyce2|uk|Володи́мир Олекса́ндрович Зеле́нський}}, {{Vjazyce2|ru|Влади́мир Алекса́ндрович Зеле́нский}}, ''Vladimir Alexandrovič Zelenskij'', * [[25. leden|25. ledna]] [[1978]], [[Kryvyj Rih]]) je [[Ukrajina|ukrajinský]] [[politik]], od května 2019 [[Seznam ukrajinských prezidentů|prezident Ukrajiny]] poté, co ve druhém kole [[prezidentské volby na Ukrajině 2019|dubnových voleb]] porazil úřadujícího prezidenta [[Petro Porošenko|Petra Porošenka]]. |
||
Před vstupem do politiky působil jako [[herec]], [[scenárista]], televizní [[Moderátor (profese)|moderátor]] a ředitel produkčního studia [[Studio Kvartal 95|Kvartal 95]]. |
Před vstupem do politiky působil jako [[herec]], [[scenárista]], televizní [[Moderátor (profese)|moderátor]] a ředitel produkčního studia [[Studio Kvartal 95|Kvartal 95]]. |
Verze z 16. 11. 2022, 22:39
Volodymyr Zelenskyj | |
---|---|
![]() Zelenskyj (2022) | |
6. prezident Ukrajiny | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 20. května 2019 | |
Předseda vlády | Volodymyr Hrojsman Oleksij Hončaruk Denys Šmyhal |
Předchůdce | Petro Porošenko |
Stranická příslušnost | |
Členství | Služebník lidu (od 2018) |
Narození | 25. ledna 1978 (46 let) Kryvyj Rih |
Národnost | ukrajinská |
Choť | Olena Volodymyrivna Zelenská (od 2003) |
Rodiče | Olexandr Semenovyč Zelenskyj a Rymma Volodymyrivna Zelenská |
Děti | dcera Oleksandra a syn Kyryl |
Sídlo | Kyjev |
Alma mater | Kryvorižský ekonomický institut (1995–2000) Kyjevská národní ekonomická univerzita Vadyma Hetmana |
Profese | politik, komik, moderátor, filmový producent, scenárista, herec, televizní producent, televizní moderátor, bavič, zpěvák, humorista, filmař, světský, hráč v KVN, voják a imitátor |
Ocenění | čestný diplom ukrajinské vlády (2003) Profile in Courage Award (2022) Osobnost roku časopisu Time (2022) Osoba roku Financial Times (2022) velkokříž Řádu Bílého lva (2022) … více na Wikidatech |
Podpis | ![]() |
Webová stránka | www |
Commons | Володимир Зеленський |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Volodymyr Oleksandrovyč Zelenskyj (ukrajinsky Володи́мир Олекса́ндрович Зеле́нський, rusky Влади́мир Алекса́ндрович Зеле́нский, Vladimir Alexandrovič Zelenskij, * 25. ledna 1978, Kryvyj Rih) je ukrajinský politik, od května 2019 prezident Ukrajiny poté, co ve druhém kole dubnových voleb porazil úřadujícího prezidenta Petra Porošenka.
Před vstupem do politiky působil jako herec, scenárista, televizní moderátor a ředitel produkčního studia Kvartal 95.
Osobní život a umělecká dráha
Volodymyr Zelenskyj se narodil v roce 1978 do rusky mluvící židovské rodiny v ukrajinském městě Kryvyj Rih v tehdejším Sovětském svazu.[1][2] Jeho otec je profesorem kybernetiky, matka je inženýrka. Volodymyr Zelenskyj vystudoval právo na Kyjevské národní ekonomické univerzitě, ale nikdy v této oblasti profesionálně nepůsobil.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/%D0%97%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9.jpg/220px-%D0%97%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9.jpg)
V sedmnácti letech se poprvé účastnil televizní humoristické soutěže KVN populární v zemích bývalého Sovětského svazu. V roce 1997 v soutěži KVN zvítězil. Ve stejném roce založil skupinu Kvartal 95, se kterou v letech 1998 až 2003 pokračoval v nejvyšších kolech KVN. Skupina během tohoto období vystupovala v dalších postsovětských zemích, přičemž měla základnu v Moskvě. V roce 2003 začal Kvartal 95 produkovat televizní pořady pro ukrajinskou televizi 1+1, později pro televizi Inter.[4]
Známějším se stal na Ukrajině díky své účasti v pořadu Tanec s hvězdami (Танці з зірками, 2006). Poté hrál v ruskojazyčném filmu Láska ve velkém městě (Любовь в большом городе, 2009) a v jeho dvou pokračováních, dále ve filmu Služební román – Náš čas (Служебный роман – Наше время, 2011), v rusko-ukrajinském filmu Rževskij proti Napoleonovi (Ржевский против Наполеона, 2012) a ve filmové trilogii 8 prvních schůzek (8 первых свиданий, 2012).[5]
V prezidentské volební kampani Zelenskyj podpořil hnutí Euromajdan a hovořil před jeho účastníky, finančně také podpořil ukrajinskou armádu bojující na Donbasu.[6] V srpnu 2014 se dostal do střetu s ukrajinským ministerstvem kultury, když kritizoval zákaz vystupování ruských umělců na ukrajinské půdě.[7]
Roku 2015 hrál v populárním komediálním seriálu Sluha národa (Слуга народу)[8] fiktivního ukrajinského prezidenta Vasilije Holoborodka. V seriálu ztvárnil mladého středoškolského učitele dějepisu, který vyhrál prezidentské volby poté, co se rozšířilo virální video kritizující zkorumpovanou ukrajinskou vládu.[9][10] Politická strana Služebník lidu, za kterou v roce 2019 kandidoval v prezidentských volbách, byla pojmenována podle tohoto seriálu.[11][12]
Rodnou řečí Zelenského je ruština, plynně mluví také ukrajinsky[13] a hovoří anglicky.[14][15]
Politická kariéra
Prezidentská kandidatura
Na Silvestra 2018 oznámil Zelenskyj svou kandidaturu v ukrajinských prezidentských volbách v březnu 2019 a začátkem února jej předvolební průzkumy považovaly za jednoho z favoritů. V prvním kole voleb získal největší počet hlasů z 39 kandidátů a společně s úřadujícím prezidentem Petrem Porošenkem postoupil do druhého kola prezidentské volby.
Zelenskyj byl jako kandidát strany Služebník lidu považován za antisystémového kandidáta, vystupujícího především proti všudypřítomné korupci.[16] Hlásil se k podpoře členství Ukrajiny v EU i v NATO, ale o obojím by podle něj měli Ukrajinci rozhodnout formou referenda.[17] V případě svého zvolení měl v úmyslu snažit se ukončit probíhající konflikt v Donbasu jednáním s Ruskem a nevylučoval ani uspořádání referenda o této záležitosti.[18] Podle jeho tehdejšího vyjádření existovaly dvě cesty pro návrat Donbasu pod kontrolu Kyjeva: První zahrnovala rozsáhlou informační válku, kterou by vyhrála ukrajinská strana, přičemž obyvatelé Donbasu by si uvědomili, že jsou Ukrajinci. Druhou cestou podle něj bylo ukázat obyvatelům konfliktních regionů, že je země stále považuje za své občany: „Měli bychom jim platit důchody. Ano, je to velká ztráta pro rozpočet země, ale Luhansk a Doněck jsou také součástí naší země“.[19] Navrácení Krymu pod ukrajinskou kontrolu naopak označil za nereálné, jedině snad až po změně režimu v Rusku.[19] Jako rodák z Kryvého Rihu na jihovýchodě Ukrajiny, kde žije silná ruskojazyčná menšina, hovoří Zelenskyj od narození rusky a, na rozdíl od dalších dvou favorizovaných kandidátů – Petra Porošenka a Julie Tymošenkové – zastával ve volební kampani vůči ruskojazyčné menšině na Ukrajině vstřícnější postoj.[20]
V prvním kole voleb dne 31. března získal více než 30 % hlasů a z prvního místa postoupil – spolu s Petrem Porošenkem – do druhého kola voleb, které se konalo 21. dubna 2019. To přineslo podle očekávání vítězství Zelenského. Při volební účasti, která se pohybovala kolem 58 %, získal vítězný kandidát podle průzkumů provedených u volebních uren 74 % hlasů voličů, zatímco na dosavadního prezidenta Porošenka připadlo 26 % hlasů.[21]
Prezident Ukrajiny
Po sečtení hlasů ve volbách se Zelenskyj stal zvoleným prezidentem. Ihned po zvolení vyvolal kontroverzi, když nabídl všem Rusům ukrajinské občanství, čímž reagoval na ruského prezidenta Vladimira Putina, který dříve nabídl občanství Ruské federace Ukrajincům výměnou za slib věrnosti Rusku.[22] Také se dožadoval přesunutí data své inaugurace na 19. května z původního 28. května. Kritici tvrdili, že o posun data žádá, aby mohl rozpustit parlament. To se pak i skutečně stalo a den po nastoupení do úřadu, 20. května 2019, podal premiér Volodymyr Hrojsman na nátlak Zelenského demisi. Rozpuštění parlamentu odůvodnil Zelenskyj tím, že jeho strana v něm nemá zastoupení a tudíž by nebyl schopný prosazovat změny, které chce uskutečnit.[23][24]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Volodymyr_Zelensky_and_Donald_Trump.jpg/220px-Volodymyr_Zelensky_and_Donald_Trump.jpg)
V dubnu 2021 jednal v Paříži o vstupu Ukrajiny do NATO.[25] Koncem listopadu 2021 prohlásil v televizním projevu, že má informace o chystaném státním převratu podporovaném z Ruska, ke kterému mělo dojít z 1. na 2. prosince 2021,[26] ten se ovšem nakonec neuskutečnil.
Bývalý ukrajinský prezident Petro Porošenko začal být od prosince 2021 na Ukrajině vyšetřován kvůli podezření z vlastizrady a z financování terorismu, protože v roce 2014 dohodl nákup uhlí z území ovládaného proruskými separatisty na Donbasu. Pokud by byl Porošenko shledán vinným, hrozí mu až 15 let odnětí svobody.[27] Porošenko se domníval, že jeho případ byl vykonstruovaný na pokyn prezidenta Zelenského.[28] Přesto se Porošenko v lednu 2022 vrátil do vlasti z Polska, kam se v prosinci 2021 uchýlil.
Dne 24. února 2022 došlo k eskalaci rusko-ukrajinské krize, když po delším shromažďování ruských jednotek u ukrajinských hranic (pod záminkou cvičení) prezident Ruské federace Vladimir Putin ohlásil zahájení vojenské operace proti Ukrajině za smyšleným účelem „denacifikace“ země. [29] Zelenskyj se odmítl podřídit ruskému nátlaku, zůstal v Kyjevě i přes to, že mu byl nabídnut od amerického prezidenta Joe Bidena odvoz do bezpečí do USA, neboť věděl, že jeho přítomnost a odhodlání jsou důležitou podporou a motivací pro obranu země. Jeho vystupování v největším vojenském konfliktu v Evropě od konce druhé světové války je oceňováno také ze strany expertů.[30]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Volodymyr_Zelenskyy_met_with_the_heads_of_governments_of_Poland%2C_the_Czech_Republic_and_Slovenia_in_Kyiv._%2851941490085%29.jpg/220px-Volodymyr_Zelenskyy_met_with_the_heads_of_governments_of_Poland%2C_the_Czech_Republic_and_Slovenia_in_Kyiv._%2851941490085%29.jpg)
15. března 2022 se v obléhaném Kyjevě setkal s českým premiérem Petrem Fialou, polským premiérem Mateuszem Morawieckim a slovinským premiérem Janezem Janšou, kteří mu vyjádřili podporu v boji proti ruským okupantům a jednali s ním o další pomoci Ukrajině. Setkání bylo řadou českých, ukrajinských i světových politiků a novinářů hodnoceno jako statečné a historické.[31]
Osobní život
S manželkou Olenou Zelenskou má dceru Oleksandru a syna Kyryla.
Majetek
Podle informací zveřejněných v říjnu 2021 Mezinárodním konsorciem investigativních novinářů v rámci projektu Pandora Papers vytvořil spolu s partnery ze společnosti Kvartal 95 síť offshorových firem, které tuto společnost ovládaly. Spolu se svou manželkou vlastnili společnost Film Heritage registrovanou v Belize. Během prezidentské volební kampaně v roce 2019 celou společnost převedl na svoji manželku a společnost také prodala své nejcennější aktivum, podíl ve společnosti Maltex Multicapital, tato však má i nadále společnosti Film Heritage vyplácet dividendy.[32][33]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Wolodymyr Selenskyj na německé Wikipedii.
- ↑ Prezident Zelenskyj jako makabejský hrdina : Dingir, 2. 3. 2022
- ↑ Корреспондент: Как живут украинские евреи(rusky)
- ↑ Зеленський заявив про рішення йти у президенти (відео)
- ↑ Зеленский Владимир(rusky)
- ↑ Vladimir Zelenskij [online]. Čsfd.cz [cit. 2019-04-03]. Dostupné online.
- ↑ Ukrajina se připravuje na prezidentské volby. Porošenka a Tymošenkovou zatím poráží komik. ČT24 [online]. 2019-02-05. Dostupné online.
- ↑ Zelensky intended to demand the resignation of the Ministry of Culture. Sevas.com (9. srpna 2014)
- ↑ Volodomyr Zelenskyj: Role, která se stala realitou. TV Nova [online]. 2022-03-29 [cit. 2022-03-30]. Dostupné online.
- ↑ Forrest Ihorovič Gumpenko. V ukrajinských volbách jde výhradně o peníze. Euro.cz [online]. 2019-03-16 [cit. 2019-03-26]. Dostupné online.
- ↑ Sluha narodu / Sluga naroda (TV seriál) (2015). [s.l.]: [s.n.] Dostupné online.
- ↑ SOUKUP, Ondřej. Favorit na prezidenta Ukrajiny? Komik, jehož program tvoří komentáře na Facebooku. Aktuálně.cz [online]. Economia, 2019-03-02 [cit. 2019-2-22]. Dostupné online.
- ↑ pet. Ukrajina se připravuje na prezidentské volby. Porošenka a Tymošenkovou zatím poráží komik. Česká televize [online]. 2019-02-05 [cit. 2019-2-22]. Dostupné online.
- ↑ Leonid Bershidsky. This Comedy Star Wants to Be Ukraine’s Donald Trump. Bloomberg. 10. leden 2019.
- ↑ Кандидат Зеленський. Якою мовою думає, до якої церкви ходить, якої звички хоче позбутися. glavcom.ua [online]. [cit. 2019-04-22]. Dostupné online. (ukrajinsky)
- ↑ JONAH FISHER. Volodymyr Zelenskiy BBC interview. [s.l.]: [s.n.] Dostupné online.
- ↑ Ukrajina v bodě zvratu? Favorit prezidentských voleb se chce dohodnout s Putinem. Info.cz [online]. Dostupné online.
- ↑ Volodymyr Zelenskyj: Ukrajinské prezidentské volby favorizují komika. Reflex.cz [online]. Dostupné online.
- ↑ Зеленський про війну на Донбасі: Хоч з чортом лисим готовий домовитися. Українська правда [online]. Dostupné online.
- ↑ a b UAWire - Front-runner in Ukraine’s election race names condition for returning Crimea. Uawire.org [online]. Dostupné online.
- ↑ UPCOMING ELECTIONS AND UKRAINIAN ‘ULTRA-NATIONALISM’. The California Review [online]. 2019-03-28 [cit. 2019-04-01]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-03-29.
- ↑ Zelenskyj se podle průzkumů stává novým ukrajinským prezidentem, Porošenko uznal porážku. Lidovky.cz, [1], 21. dubna 2019, aktualizováno 19:39 hod.
- ↑ Zelenskyj reaguje na Putina, nabídl občanství všem Rusům. Novinky.cz [online]. [cit. 2019-05-21]. Dostupné online.
- ↑ Ukrajinu štěpí prezidentská inaugurace. Novinky.cz [online]. [cit. 2019-05-21]. Dostupné online.
- ↑ Zelenskyj rozpustil parlament a vypsal volby na červenec. Novinky.cz [online]. [cit. 2019-05-21]. Dostupné online.
- ↑ Stáhněte se od Ukrajiny a z Krymu, žádá Rusy Merkelová, Macron a Zelenskyj. iDNES.cz [online]. 16. dubna 2021. Dostupné online.
- ↑ Rusko plánuje v prosinci na Ukrajině puč, tvrdí Zelenskyj. iDNES.cz [online]. 26. listopadu 2021. Dostupné online.
- ↑ Ukrajinský exprezident Porošenko se vrátil do vlasti, kde mu hrozí vězení. Novinky.cz [online]. 17. ledna 2022. Dostupné online.
- ↑ Porošenko zrádcem? Zelenskyj dělá to samé, říká reportér o uhelném byznysu. Seznam Zprávy [online]. Seznam.cz, 18. ledna 2022. Dostupné online.
- ↑ ČTK. Kreml: V ideálním případě bude Ukrajina osvobozena od "nacistů". České noviny [online]. ČTK, 24. 2. 2022 [cit. 2022-3-4]. Dostupné online.
- ↑ ČTK. Expert: Zelenskyj se ukázal jako dokonalý lídr, je těžištěm ukrajinské síly. České noviny [online]. ČTK, 3. 3. 2022 [cit. 2022-3-4]. Dostupné online.
- ↑ Fiala představil Evropu z té nejlepší stránky, píší zahraniční média. iDNES.cz [online]. 2022-03-16 [cit. 2022-03-18]. Dostupné online.
- ↑ Prezident Ukrajiny v Pandora Papers [online]. 2021-10-18 [cit. 2022-03-23]. Dostupné online.
- ↑ Novináři informovali o transakcích politiků. Jsou mezi nimi králové i premiéři. iDNES.cz [online]. 2021-10-03 [cit. 2021-10-06]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Volodymyr Olexandrovyč Zelenskyj na Wikimedia Commons
Osoba Volodymyr Zelenskyj ve Wikicitátech
- Volodymyr Olexandrovyč Zelenskyj na Instagramu (ukrajinsky)
- Volodymyr Olexandrovyč Zelenskyj na Facebooku (ukrajinsky)
- Volodymyr Olexandrovyč Zelenskyj na X (dříve Twitteru) (ukrajinsky)
Literatura
- ČERMÁKOVÁ, Dana – ČERMÁK, Petr: Volodymyr Zelenskyj. Za svobodu duši i tělo. Praha 2022. ISBN 978-80-88471-09-7.
- FENWICK, Gallagher: Volodymyr Zelenskyj. Ukrajina v krvi. Praha 2022. ISBN 978-80-242-8343-2.
- ROGACIN, Wojciech: Zełenski. Biografia. Warszawa 2022. ISBN 978-83-8032-787-0.
- RUDENKO, Serhìj Valerìjovyč: Volodymyr Zelenskyj. Muž, který píše dějiny. Praha 2022. ISBN 978-80-7662-363-7.