Boeing P-8 Poseidon
P-8 Poseidon | |
---|---|
![]() | |
Určení | protiponorkový a protilodní letoun námořní hlídkové letadlo |
Původ | Spojené státy americké |
Výrobce | Boeing Defense, Space & Security |
První let | 25. dubna 2009[1] |
Zařazeno | listopad 2013 |
Charakter | Ve službě |
Uživatel | US Navy Indické námořnictvo Royal Australian Air Force |
Výroba | 2009–současnost |
Vyrobeno kusů | 176 (listopad 2023) |
Vyvinuto z typu | Boeing 737 Next Generation |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Boeing P-8 Poseidon (dříve nazývaný Multimission Maritime Aircraft nebo MMA) je námořní hlídkový letoun námořnictva Spojených států amerických. Je určen k vedení protiponorkového boje, boje proti hladinovým cílům a provádění elektronického průzkumu (ELINT). Letoun ponese torpéda Mk.54, hlubinné pumy, protilodní střely AGM-84 Harpoon, AGM-84K SLAM-ER, protizemní řízené střely AGM-65 Maverick, protiletadlové řízené střely AIM-9 Sidewinder, nebo upravené AIM-120 AMRAAM. Je také schopen vypouštět a monitorovat sonarové bóje. Je navržen ke spolupráci s bezpilotními letouny v rámci systému „Broad Area Maritime Surveillance“, pro neustálé sledování námořního prostoru. P-8 je vyvíjen divizí společnosti Boeing (Boeing Defense, Space & Security) z civilního letounu Boeing 737-800. Zahraničními uživateli typu jsou Austrálie, Indie, Norsko, Nový Zéland a Spojené království. Do července 2022 bylo zákazníkům předáno 150 těchto letounů.
Americké a australské P-8 budou ve službě spolupracovat s bezpilotními průzkumnými letouny Northrop Grumman MQ-4C Triton.[2]
Vývoj
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Boeing_P-8A_rollout_30_July_2009.jpg/220px-Boeing_P-8A_rollout_30_July_2009.jpg)
Protiponorkový letoun Lockheed P-3 Orion slouží v US Navy od roku 1961. V polovině 80. let 20. století US Navy začalo uvažovat o jejich náhradě, protože v důsledku zvýšení hmotnosti se snížil jejich dolet a výdrž ve vzduchu a přibližoval se i konec životnosti draku letadla. Požadavek námořnictva rovněž zahrnoval snížení provozních nákladů. V roce 1989 námořnictvo objednalo u společnosti Lockheed dva prototypy nového letounu označeného P-7, ale tento projekt byl zrušen.
Společnosti Boeing a Lockheed Martin se zúčastnily nové soutěže, která byla vyhlášena v roce 2000. Lockheed přišel s letounem Orion 21, což byla vylepšená nová verze letounu P-3 s turbovrtulovými motory. Boeing předložil návrh založený na civilním letadle 737-800. Soutěže se zúčastnila i společnost BAE Systems s novou verzí letounu Nimrod MRA4, což byla nejnovější varianta britského námořního hlídkového letadla Hawker Siddeley Nimrod. Avšak BAE svou nabídku stáhla v říjnu 2002, protože si uvědomovala politickou realitu, že zakázka nebude přidělena zahraničnímu výrobci bez partnera v USA.[3]
Dne 14. května 2004 byl vítězem soutěže vyhlášen návrh společnosti Boeing.[4] Následující měsíc uzavřelo US Navy se společností Boeing kontrakt na vývoj letounu MMA.[5] Uvedení do operační služby je plánováno na rok 2013. Projekt předpokládá dodání nejméně 108 letounů pro US Navy[6] a pravděpodobně další budou dodány dalším státům, které používají letouny P-3. Hodnota projektu je odhadována na 15 miliard dolarů. Jako dodavatelé určitých částí se na projektu podílejí i společnosti Raytheon, Northrop Grumman, Spirit AeroSystems, GE Aviation Systems, Marshall Aerospace, CFMI a BAE Systems.[7]
Dne 30. března 2005 letouny MMA obdržely označení P-8A.[8]
Letoun bude součástí systému „Broad Area Maritime Surveillance UAV System“, který bude poskytovat nepřetržité námořní sledování. Systém by měl začít pracovat v roce 2010. Kolem 40 bezpilotních letounů založených na letounu RQ-4 Global Hawk bude do tohoto programu zapojeno.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/U.S._Navy_Lt._j.g._Nick_Horton%2C_left%2C_and_Lt._Clayton_Hunt%2C_naval_aviators_assigned_to_Patrol_Squadron_%28VP%29_16%2C_perform_preflight_checks_in_the_flight_station_of_a_P-8A_Poseidon_aircraft_before_a_mission_to_140401-N-VD564-054.jpg/220px-thumbnail.jpg)
V polovině roku 2008 námořní velitelství NAVAIR zrušilo požadavek na vybavení letounu P-8A detektorem magnetických anomálií (MAD). Účelem rozhodnutí NAVAIR bylo snížit hmotnost letounu o asi 1 600 kg, což má umožnit větší dolet a vytrvalost ve vzduchu. Verze P-8I určená pro Indické námořnictvo s detektorem magnetických anomálií i nadále počítá. Letoun P-8A bude vybaven i novým senzorem uhlovodíků k vyhledávání ponorek na dieselový pohon a ostatních konvenčně poháněných plavidel.[9]
První let letounu se uskutečnil 25. srpna 2009.[1] Druhý 5. června 2009 a třetí vyrobený letoun vzlétl a začal být testován 29. července 2010.[10] Tyto letouny se ihned zapojily do série letových testů konaných převážně z námořní letecké základny NAS Patuxent River v Marylandu. Využívaly se především k testům souvisejícím s integrací jednotlivých druhů výzbroje. Sonarové bóje byly poprvé vyzkoušeny 15. října 2010, kdy bylo svrženo celkem 6 bójí.[11] Následně byly vyrobeny tři předsériové exempláře určené k vojskovým operačním zkouškám.
V únoru 2013 byla završena výroba první šestikusové série P-8A, z nichž první vzlétl 7. července 2011. Na základě kontraktů z let 2011–2012 přitom bylo dosud objednáno 24 sériových P-8A. První sériové Poseidony byly od března 2012 předávány na námořní leteckou základnu NAS Jacksonville na Floridě k letce VP-16 „War Eagles“. Druhou operační jednotkou s P-8A se na stejné základně stala letka VP-5 „Mad Foxes“. Námořnictvo zvažuje dodání celkem až 117 strojů tohoto typu.[12] V prosinci 2013 typ P-8A dosáhl částečné operační schopnosti (IOC, Initial Operational Capability). V této době bylo dodáno celkem 12 sériových P-8A.[13] V srpnu 2015 stoupl počet americkým námořnictvem objednaných letounů na celkových 68. Na počátku ledna 2017 americké námořnictvo převzalo 50. sériový P-8A.[14] K 7. červenci 2022 byl dodán 150. letoun P-8 Poseidon.[15]
Vývoz a zahraniční účast
[editovat | editovat zdroj]Ministerstvo obrany USA chce, aby se na letounu podíleli i potenciální zahraniční uživatelé.
Austrálie
[editovat | editovat zdroj]Australský ministr obrany 20. července 2007 oznámil, že P-8A byl vybrán jako preferované letadlo, které nahradí flotilu letounů AP-3C Orion sloužících u Australského královského letectva (RAAF) ve spojení s bezpilotním letounem (později byl vybrán Northrop Grumman MQ-4C Triton). Vyřazení posledních letounů AP-3C Orion u RAAF bylo plánováno na rok 2018, tedy po jejich téměř třicetileté službě.[16] Připravován byl rovněž podpis mezistátní dohody, která by Austrálii pomohla v přístupu k utajovaným údajům a pomohla jí zadat vlastní požadavky.[17] V březnu 2009 velitel australského letectva prohlásil, že RAAF by mohlo letouny P-8A zařadit do služby v roce 2016.[18] V březnu 2014 australská vláda schválila nákup osmi letounů P-8A v hodnotě 3,6 miliard dolarů.[19] Později se objednávka zvětšila na 12 letounů. První exemplář byl RAAF předán 17. listopadu 2016.[20] V březnu 2017 byly ve službě dva letouny.[21] Poslední dvanáctý letoun RAAN převzalo v prosinci 2019.[22] V prosince 2020 byly objednány další dva letouny, čímž jejich celkový počet stoupne na 14 kusů.[23]
Indie
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/Indian_Navy_P-8I_armed_with_Harpoon_Anti-Ship_missile.jpg/220px-Indian_Navy_P-8I_armed_with_Harpoon_Anti-Ship_missile.jpg)
V lednu 2008 společnost Boeing navrhla letoun P-8I Neptune, což je upravená exportní verze letounu P-8A pro indické námořnictvo.[24] Tato verze má některé specifické vybavení, například radar Telephonics APS-143 OceanEye a detektor magnetických anomálií (MAD). Dne 4. ledna 2009 indický ministr obrany podepsal dohodu se společností Boeing na dodání osmi letounů P-8I za celkovou cenu 2,1 miliardy dolarů. Tyto letouny nahradí zastaralé turbovrtulové letouny Tupolev Tu-142M.[25][26] První P-8I vzlétl v Rentonu 28. září 2011. Po zástavbě vojenských systémů podstoupil v USA celý zkušební program, zakončený 7. července 2012. První Poseidon byl Indii dodán 15. května 2013,[27] čtvrtý pak v květnu 2014.[28] Všech osm strojů bylo dodáno do konce roku 2015 a indická strana uplatnila opci na další čtyři kusy, které mají u námořního letectva nahradit stroje Iljušin Il-38.[29] V prosinci 2019 indické ministerstvo obrany potvrdilo zakoupení dalších šesti letounů, takže jejich celkový počet se zvýší na 18 kusů.[30]
Jižní Korea
[editovat | editovat zdroj]Jižní Korea roku 2019 objednala šest letounů pro námořnictvo Korejské republiky. První má být dodán roku 2022. Předpokládá se, že jejich lokální označení bude P-8K.[31]
Spojené království
[editovat | editovat zdroj]Britská vláda v listopadu 2015 oznámila plán objednat devět kusů letounu pro potřebu Royal Air Force.[29] V červenci 2016 britské ministerstvo obrany potvrdilo objednávku devíti letounů P-8A, které budou operovat ze základny RAF Lossiemouth ve Skotsku. Mezi jejich hlavní úkoly bude patřit ochrana britských jaderných ponorek a nových letadlových lodí třídy Queen Elizabeth. Své dosud poslední námořní hlídkové letouny Hawker Siddeley Nimrod přitom RAF bez náhrady vyřadila roku 2010 a zkušenosti britských leteckých osádek na poli námořního hlídkování byly od té doby udržovány za pomoci programu stáží u spojeneckých ozbrojených sil, včetně perutí US Navy vybavených typem P-8 Poseidon.[32] Britské letouny nesou označení Poseidon MRA Mk.1.[33] První letoun RAF převzalo v říjnu 2019 a na britské půdě první stroj přistál 4. února 2020.[34] Počáteční bojové připravenosti IOC (Initial Operational Capability) britské letouny Poseidon MRA Mk.1 dosáhly v dubnu 2020.[35] Všechny objednané letouny mají být dodány do ledna 2022.
Norsko
[editovat | editovat zdroj]Norské ministerstvo obrany oznámilo záměr zakoupit pětici letounů P-8A Poseidon, které by nahradily šestici norských P-3 Orion a trojici strojů Dassault DA-20.[36] Na konci roku 2016 s prodejem souhlasila americká administrativa.[37] V březnu 2017 bylo objednáno pět letounů, jejichž dodávky proběhnou v letech 2021–2022.[38]
Nový Zéland
[editovat | editovat zdroj]V červenci 2018 novozélandský premiér Winston Peters oznámil, že země zakoupí čtyři letouny P-8 Poseidon, které ve službě nahradí stávající P-3K2 Orion.[39] Pro letouny bude vybudováno zázemí na letecké základně Ohakea. První letoun byl dodán v prosinci 2022. Zbývající tři letectvo získá v průběhu roku 2023.
Německo
[editovat | editovat zdroj]Německo schválilo nákup pěti letounů P-8 Poseidon, které mají od roku 2024 nahradit zastarávající hlídkové letouny P-3C Orion. Kromě typu P-8 byly posuzovány ještě hlídkové letouny na bázi menších turbovrtulových typů Airbus C-295 a ATR 72, ale nakonec byl zvolen nejvýkonnější americký letoun.[40] V roce 2023 ministerstvo obrany schválilo pořízení dalších tří letounů, takže celkem jich Německo získá osm.[41]
Kanada
[editovat | editovat zdroj]V listopadu 2023 bylo rozhodnuto o akvizici čtrnácti letadel P-8A Poseidon a opci na další dva kusy. Ve službě nahradí kanadské námořní hlídkové letouny CP-140 Aurora, jejichž vyřazení je plánováno na rok 2030.[42]
Popis
[editovat | editovat zdroj]P-8 je vojenská verze letounu Boeing 737-800ER s křídlem letounu Boeing 737-900ER. Drak letounu je delší než trup letounu C-40 Clipper, který má trup odvozen od letounu Boeing 737-700. P-8 má zesílený trup a zkosené konce křídla podobně jako Boeing 767-400ER místo zalomených konců křídla používaných u letounů řady 737NG.[43] Letoun je pro zvýšení doletu vybaven dalšími třemi palivovými nádržemi v trupu, tři jsou umístěny vpředu v nákladním prostoru a tři vzadu.
P-8 je vybaven multifunkčním vyhledávacím radarem Raytheon AN/APY-10.
Varianty
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9b/P-8_over_Pacific.jpg/220px-P-8_over_Pacific.jpg)
P-8A
[editovat | editovat zdroj]- Varianta vyráběná pro US Navy a Royal Australian Air Force.
P-8I Neptune
[editovat | editovat zdroj]- Varianta vyráběná pro indické námořnictvo.
Poseidon MRA Mk.1
[editovat | editovat zdroj]- Varianta vyráběná pro Britské královské letectvo.
Uživatelé
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Royal_Australian_Air_Force_%28A47-006%29_Boeing_P-8A_Poseidon.jpg/220px-Royal_Australian_Air_Force_%28A47-006%29_Boeing_P-8A_Poseidon.jpg)
- Royal Australian Air Force – v letech 2017–2019 dodáno celkem 12 letounů P-8A. Provozuje je 11. squadrona RAAF.
- Indické námořnictvo – 8 letounů P-8I ve službě v květnu 2016;[44] další 4 objednané v červnu 2016[45] a šest v prosinci 2019.
- Plánován nákup 5 letounů, zařazení do služby od roku 2024.
- Royal New Zealand Air Force – 4 stroje P-8A objednány, k dodání od roku 2022.[46]
- Norské královské letectvo – objednaných 5 letounů P-8A, dodání v letech 2022 a 2023.[47]
- Royal Air Force – objednaných 9 letounů Poseidon MRA1.[48]
- Americké námořnictvo – zakoupeno 122 letadel.[49][50] 89 letounů P-8A dodáno v červnu 2018.[51][52]
Nehody
[editovat | editovat zdroj]Dne 30. listopadu 2023 hlídkový letoun P-8A Poseidon (sériové číslo 169561 YD-561) při startu ze základny Marine Corps Air Station Kaneohe Bay na Havaji přejel startovací dráhu a skončil v moři na korálovém útesu. Dne 2. prosince 2023 byl letoun z moře vyproštěn. O dalším osudu letounu rozhodne jeho technický stav po nehodě.[53]
Specifikace (P-8A)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/P_8_and_P_3_over_Pax_River.jpg/220px-P_8_and_P_3_over_Pax_River.jpg)
Data převzata z US Navy P-8A Fact File,[6] a firemních specifikací Boeing[54]
Technické údaje
[editovat | editovat zdroj]- Posádka: 9 (2 letový personál, 7 obsluha systémů)
- Rozpětí: 37,64 m
- Délka: 39,47 m
- Výška: 12,83 m
- Nosná plocha: ? m²
- Plošné zatížení: ? kg/m²
- Prázdná hmotnost: 62 730 kg
- Max. vzletová hmotnost : 85 370 kg
- Pohonná jednotka: 2× dvouproudový motor CFM56-7B
- Výkon pohonné jednotky: 120 kN
Výkony
[editovat | editovat zdroj]- Cestovní rychlost: 818 km/h ve výšce ? m
- Maximální rychlost: 907 km/h ve výšce ? m
- Dolet: 2 220 km (+4 h vytrvalost na pozici)
- Dostup: 12 500 m (41 000 ft)
- Stoupavost: ? m/s (? m/min)
Výzbroj
[editovat | editovat zdroj]- 5× střela, mina nebo torpédo ve vnitřní pumovnici
- 6× střela, mina nebo torpédo na vnějších závěsnících
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Boeing P-8 Poseidon na anglické Wikipedii.
- ↑ a b "Boeing P-8A Poseidon vykonal první úspěšný let" Archivováno 30. 4. 2009 na Wayback Machine.. Boeing, 27. dubna 2009.(anglicky)
- ↑ US Navy marks new steps in manned/unmanned cooperation with latest MQ-4C & P-8A Test [online]. Navyrecognition.com, rev. 2016-06-24 [cit. 2016-06-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ LEWIS, Paul. BAE stahuje konkurenční nabídku proti MMA (anglicky). Flight International. Reed Business Information UK, 2002-10-08. Dostupné online [cit. 2010-12-05].
- ↑ "Boeing Team Wins $3.89 Billion Multi-Mission Maritime Aircraft Program". Boeing, 14. května 2004.
- ↑ "Boeing to Develop Navy's Multi-Mission Maritime Aircraft" Archivováno 25. 10. 2007 na Wayback Machine.. U.S. Navy, 15. června 2004.
- ↑ a b "P-8A Multi-mission Maritime Aircraft" Archivováno 11. 7. 2007 na Wayback Machine.. United States Navy, 25. ledna 2007.
- ↑ "Boeing-led Poseidon Team Begins Production of First P-8A Fuselage". Boeing, 12. prosince 2007.
- ↑ Hatcher, Renee. "MMA is designated P-8A"[nedostupný zdroj]. U.S. Navy Naval Air Systems Command (NAVAIR), 1. dubna 2005.
- ↑ GAO-09-326SP Assessments of Major Weapon Programs Archivováno 30. 8. 2009 na Wayback Machine.. GAO
- ↑ "Boeing P-8A Poseidon Aircraft T3 vstupuje do letových zkoušek". Boeing, 2. srpna 2010. (anglicky)
- ↑ "U.S. Navy Boeing P-8A Poseidon launches first sonobuoys" Archivováno 31. 5. 2020 na Wayback Machine. Seattle Post-Intelligencer, 22. října 2010
- ↑ U.S. Navy receives 50th P-8A Poseidon [online]. Navaltoday.com, rev. 2017-01-06 [cit. 2017-01-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Boeing Delivers 150th P-8 Maritime Patrol Aircraft [online]. Navalnews.com, rev. 2022-07-10 [cit. 2022-07-14]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ The Hon. Dr Brendan Nelson, Minister for Defence: First Pass Approval for Orion Replacement, tisková zpráva, [cit. 2007-09-16], Dostupné on-line. Archivováno 1. 9. 2007 na Wayback Machine. Archivovaná kopie. www.minister.defence.gov.au [online]. [cit. 2010-12-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2007-09-01.
- ↑ Avalon 2009: Australia looks set to join P-8 programme, ASIA PACIFIC. Jane's, 11. března 2009
- ↑ Rozhovor s velitelem RAAF na webu www.defensenews.com[nedostupný zdroj] 2. března 2009 (anglicky)
- ↑ GROHMANN, Jan. P-8A Poseidon: Australský král moří [online]. Armádní noviny, rev. 2014-03-03 [cit. 2014-03-16]. Dostupné online.
- ↑ First RAAF Poseidon Arrives in Country. AirForces Monthly. Leden 2017, čís. 346, s. 31. (anglicky)
- ↑ WATSON, Sean. First Poseidon off the rank. Air Force. Department of Defence, 6 October 2016, s. 3. Dostupné online [cit. 4 October 2016].
- ↑ Royal Australian Air Forces receives latest P-8A Poseidon aircraft [online]. Navyrecognition.com, 2019-12-13 [cit. 2019-12-13]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Australia orders two more P-8A Poseidon aircraft [online]. Navaltoday.com, rev. 2020-12-30 [cit. 2020-12-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ India eyes $2b defence deal with US 29. ledna 2008
- ↑ PANDIT, Rajat. India inks largest-ever defence deal with US [online]. The Times of India, 5. ledna 2009. Dostupné online.
- ↑ Boeing P-8I Selected as Indian Navy's Long-Range Maritime Patrol Aircraft Archivováno 19. 2. 2009 na Wayback Machine.. Boeing, 6. ledna 2009.
- ↑ Indian Navy takes delivery of fourth Boeing P-8I maritime patrol aircraft [online]. Naval-technology.com, rev. 2014-05-28 [cit. 2014-06-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b BURGESS, Rick. Plane sailing: Boeing's P-8 Poseidon. AirForces Monthly. Duben 2016, čís. 337, s. 34–40. ISSN 0955-7091. (anglicky)
- ↑ Indian Navy to acquire 6 more P-8I maritime aircraft [online]. Navyrecognition.com, rev. 2019-12-02 [cit. 2019-12-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ South Korea’s Poseidons May Be Called P-8K, Feature Some Local Systems [online]. Navalnews.com [cit. 2021-11-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ UK MoD Confirmed Procurement of Nine P-8A Poseidon Maritime Patrol Aircraft [online]. Navyrecognition.com, rev. 2016-07-18 [cit. 2016-07-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ RAF P-8A Maritime Patrol Aircraft to be Known as 'Poseidon MRA Mk.1' [online]. Navyrecognition.com, rev. 2018-08-21 [cit. 2018-08-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ New Poseidon Maritime Patrol Aircraft lands in UK for first time [online]. RAF, 2020-02-04 [cit. 2020-02-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ RAF Declare Poseidon an Initial Operating Capability [online]. RAF, rev. 2020-04-03 [cit. 2020-04-04]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Norway to Replace Ageing P-3 MPA & DA-20 Falcon EW Aircraft with Five Boeing P-8A Poseidon [online]. Navyrecognition.com, rev. 2016-11-27 [cit. 2016-11-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ US approves a $1.75 bn FMS from Norway for five P-8A Poseidon MPA [online]. Navyrecognition.com, rev. 2016-12-22 [cit. 2016-12-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Norway signs contract for five P-8A Poseidon maritime patrol aircraft [online]. Navaltoday.com, rev. 2017-03-30 [cit. 2017-03-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Německo kupuje americké námořní letouny P-8A Poseidon [online]. Armadninoviny.cz, 2021-06-25 [cit. 2021-06-25]. Dostupné online.
- ↑ Germany buys three more Poseidon, increasing question marks on MAWS [online]. Navalnews.com, rev. 2023-11-18 [cit. 2023-12-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Canada to buy Boeing-made Poseidons in $5.9 billion deal [online]. Defensenews.com, rev. 2023-12-01 [cit. 2023-12-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ New MMA wingtips combat icing Archivováno 4. 12. 2010 na Wayback Machine.. Flight International, 7. června 2005.
- ↑ DIPLOMAT, Franz-Stefan Gady. India Inducts First Squadron of Anti-Submarine Warfare Plane [online]. [cit. 2016-06-05]. Dostupné online.
- ↑ DIMASCIO, Jen. India Orders Four More P-8I Aircraft [online]. Defense News, 28 July 2016 [cit. 2016-07-28]. Dostupné online.
- ↑ SACHDEVA, Sam. Govt signs off $2b NZDF plane deal by Sam Sachdeva - Newsroom Pro [online]. [cit. 2018-11-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 9 July 2018. (anglicky)
- ↑ Government.no: Norway has ordered five Boeing P-8A Poseidon, tisková zpráva, [cit. 5 April 2017], Dostupné on-line.
- ↑ Boeing signs £3bn deal for nine marine patrol planes [online]. [cit. 2016-07-11]. Dostupné online.
- ↑ GAO-13-294SP DEFENSE ACQUISITIONS Assessments of Selected Weapon Programs [online]. US Government Accountability Office, March 2013 [cit. 2013-05-26]. S. 103–4. Dostupné online.
- ↑ Moran, Captain Michael T. "P-8A Poseidon." Archivováno 28. 7. 2013 na Wayback Machine. NAVAIR – U.S. Navy Naval Air Systems Command – Navy and Marine Corps Aviation Research, Development, Acquisition, Test and Evaluation. Retrieved: 29 August 2012.
- ↑ Navy accepts its 50th P-8A Poseidon. UPI. Dostupné online [cit. 2017-01-12].
- ↑ U.S. Navy officials accept delivery of 50th P-8A Poseidon aircraft – Military Embedded Systems [online]. [cit. 2017-01-12]. Dostupné online.
- ↑ The P-8A That Ended Up In Water In Hawaii Has Been Recovered From Sea [online]. The Aviationist [cit. 2023-12-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ P-8A Poseidon. Boeing.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- SOUŠEK, Tomáš. P-8 Poseidon připraven k operačnímu nasazení. Letectví a kosmonautika. Srpen 2013, roč. 92., čís. 8, s. 50–54. ISSN 0024-1156.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Boeing P-8 Poseidon na Wikimedia Commons
- Schematický plánek letounu P-8A s popisem (anglicky)
- Údaje o P-8 na serveru Navy.mil Archivováno 11. 7. 2007 na Wayback Machine. (anglicky)
- P-8 na stránkách výrobce Boeing.com (anglicky)
- Stránka o MMA na Globalsecurity.org (anglicky)
- Boeing P-8A na stránkách Defense-Update.com (anglicky)