Karosa ŠL 11
Karosa ŠL 11 je model linkového autobusu vyráběného národním podnikem Karosa v letech 1970 až 1981. Vůz ŠL 11 byl nástupcem linkové meziměstské verze autobusu 706 RTO – Škoda 706 RTO CAR, ve výrobě pak byl nahrazen typem Karosa C 734.
Konstrukce
Karosa ŠL 11 (Škoda linkový – označení Škoda pochází od výrobce motorů pro celou řadu Š od Karosy, číslice 11 označuje délku vozidla) je standardní dvounápravový autobus, který konstrukčně vychází z městského provedení ŠM 11. Vůz má samonosnou karoserii panelové konstrukce a motor umístěný mezi nápravami pod vozovou skříní. Na rozdíl od „ešemky“ je vůz ŠL 11 pouze dvoudveřový (první dveře se nacházejí ještě před přední nápravou, zadní dveře jsou pak umístěny uprostřed bočnice, oboje trojkřídlé skládací dveře jsou ovládané pneumaticky řidičem) a mechanickou převodovkou. Sedadla pro cestující jsou umístěna v rozmístění 2+2 po celé délce vozu.
Od roku 1972 byla vyráběna i varianta s ručně ovládanými dveřmi, která byla označena jako ŠL 11 Turist. Tyto vozy, jež měly druhé dveře umístěné až za zadní nápravou (stejně jako dálková verze Karosa ŠD 11), byly spíše než pro linkový provoz určeny pro zájezdy.
Výroba a provoz
První autobus ŠL 11 byl vyroben již roku 1963, jednalo se ale pouze o funkční vzorek. Prototyp vznikl v roce 1966, pro různé závady ale nevyhověl zkouškám. O rok později byla vyrobena ověřovací série tří autobusů ŠL 11 s bočnicemi z vlnitého hliníkového plechu (sériové vozy měly bočnice hladké). Sériová výroba byla zahájena až roku 1970, tedy sedm let po vzniku prvního autobusu tohoto typu. Produkce byla zastavena v roce 1981 po vyrobení přibližně 14100 vozů ŠL 11.[1]
Autobusy ŠL 11 byly primárně určeny pro podniky ČSAD, které je provozovaly na meziměstských a regionálních linkách po celém Československu. Menší počty vozů ale zakoupily i různé dopravní podniky, takže jezdily i na linkách MHD. Karosa ŠL 11 se tak objevila např. v Praze, Brně, Děčíně, Olomouci nebo Mariánských Lázních. Vozy tohoto typu byly většinou vyřazovány v 80. letech.
Historické vozy
- Brno (v Technickém muzeu vůz ČSAD)
- ČSAD autobusy Plzeň (1 vůz)
- Karlovy Vary (vůz ev. č. 114)
- Teplice (vůz ev. č. 57)
Soukromé sbírky:[2]
- občanské sdružení Za záchranu historických autobusů a trolejbusů Jihlava (3 vozy, z toho jeden jihlavský ev. č. 101)
- občanské sdružení Krkonošské metro (1 vůz)
- soukromé osoby: celkem 7 vozů
- Spolek historické techniky (1 vůz)
- ŠKODA – BUS klub Plzeň (plzeňský vůz ev. č. 282, r.v.1980)
Reference
- ↑ JELEN, Tomáš; KUCHAŘ, Dušan. Autobusy Karosa – 8. díl – ŠL 11, ŠD 11 typ 2040 (T) a přestavby Š 11. Československý dopravák. 2008, roč. VII., čís. 1, s. 27.
- ↑ Stránky o autobusech Karosa Š 11 Sx2.ic.cz Staženo 16. ledna 2008
Literatura
- Martin Harák: Encyklopedie československých autobusů a trolejbusů, II. díl. Nakladatelství Corona, Praha 2005. ISBN 80-86116-31-X
Obrázky, zvuky či videa k tématu Karosa ŠL 11 na Wikimedia Commons