Josef Jan Svátek
JUDr., PhDr. Josef Jan Svátek | |
---|---|
![]() kresba Národní listy 1924 | |
Rodné jméno | Josef Karel Svátek |
Narození | 23. května 1870 Praha |
Úmrtí | 1. září 1948 (ve věku 78 let) Praha |
Místo pohřbení | Městský hřbitov v Ústí nad Orlicí |
Pseudonym | K. Novotný |
Povolání | právník |
Národnost | česká |
Alma mater | Karlo-Ferdinandova univerzita |
Manžel(ka) | Marie Svátková-Dušková |
Rodiče | Adolf Svátek, Rosalie Svátková-Hrubá |
Příbuzní | Josef Svátek strýc |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef Jan Svátek (23. května 1870 Praha[1] – 1. září 1948 Praha) byl český právník, spisovatel a překladatel.
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se v rodině novináře Adolfa Svátka a Rosalie Svátkové-Hrubé. Měl šest sourozenců: Teresii (1872–1872), Antonii (1874–1875), Marii (1875), Antona (1877–1879), Antonii (1881–1890) a Eleonoru Šikovou (1886). Jeho strýc byl spisovatel Josef Svátek (1835).[2]
Po ukončení pražského gymnázia vystudoval Josef Jan Svátek v Praze Právnickou fakultu na německé Karlo-Ferdinandově univerzitě[3] a Filozofickou fakultu na české Karlo-Ferdinandově univerzitě[4].
Pracoval jako ministerský rada,[5] vrchní redaktor Pražských úředních novin, šéf tiskového oddělení Škodových závodů.[6] Byl znám též jako novinář, prozaik, cestopisec, odborník v oboru mezinárodního a volebního práva, překladatel z francouzštiny a angličtiny. Používal mj. pseudonym Josef Janský. Byl ženat, manželka Marie Svátková-Dušková (1890).[7][8]
Byl členem Officier de l'Académie française. V Praze IV bydlel na adrese Kounicova 225.[6]
Úplatková aféra
[editovat | editovat zdroj]V roce 1924 obžalovala vojenská prokuratura řadu osob, které byly zapleteny do statisícové úplatkové aféry ve věci dodávek leteckého benzinu pro Ministerstvo národní obrany. Mezi obžalovanými byl i Josef Svátek a jeho manželka Marie.[7] 25. června 1925 byl Svátek pro zločin odsouzen na 13 měsíců do těžkého žaláře, ztratil hodnosti doktora práv a doktora filozofie a bylo mu odejmuto právo jejich znovunabytí bez svolení prezidenta republiky.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/Hrobka_rodiny_Sv%C3%A1tkovy.jpg/248px-Hrobka_rodiny_Sv%C3%A1tkovy.jpg)
Zemřel roku 1948 a byl pohřben v rodinné hrobce na Městském hřbitově v Ústí nad Orlicí.[9]
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Próza
[editovat | editovat zdroj]- Kytice paprsků – Praha: Jaroslav Bursík a František Kohout, 1897
- Marla: romance z doby empiru – Praha: Bursík a Kohout, 1900
- Cestou na Špicberky: causerie z letní toulky – Praha: vlastním nákladem, 1904
- Za ocean: causerie – Praha: Místodržitelská knihtiskárna (MK), 1904
- V zemi faraonů – Praha: František Řivnáč, 1907
- Napříč Italií – Praha: v. n., 1908
- Helladou o své letní toulce po starém a novém Řecku – Praha: F. Řivnáč
- Kočka a jiné povídky – Praha: J. R. Vilímek, 1908
- V zemi půlměsíce: cestovní causerie – Praha: 1909
- Ze severní Afriky: Malta, Tunis, Alžír, Oran, Tanger – Praha: F. Řivnáč, 1910
- Hagar našich dnů: romantická novella – Praha: Josef Richard Vilímek, 1911
- V zemi Sv. Kříže – Praha: v. n., 1911
- Atlantis a Ultima Thul]]: Kanárské ostrovy – Madeira – Orkneje – Faröry – Island. Praha: s. n., 1912
- Bulharsko a Drinopol: dojmy ze zájezdu do Bulharska a na jeho válečná jeviště – Praha: F. Řivnáč, 1913
- Srbsko: dojmy ze zájezdu do Srbska a na jeho válečná jeviště – Praha: F. Řivnáč, 1913
- Černá hora a Skadar: cestopisné črty – F. Řivnáč, 1914
- V kriminálu – Praha: Středočeská knihtiskárna, 1926
Studie
[editovat | editovat zdroj]- Uvedení do práva mezinárodního – Praha: Řivnáč, 1902
- Státoprávní význam stavovské oposice 1847: [rigorózní práce] –1905
- Do nových proudů!: Vývoj volebního práva u nás a různé jeho soustavy v cizině – Praha: Pražská lidová revue, 1906
Překlady
[editovat | editovat zdroj]- Tajemství Klotildino – Pierre Zaccone
- Diane de Turgis – Prosper Merimée
- Láska a povinnost – Paul Leicester Ford
- Román na poušti – Arthur Conan Doyle
- Tajemství moderního Babylonu – A. Lapointe
- Nerozluční – Jana Mairetová
- Ztracenou stopou – H. Clopton
- Sever proti Jihu: román – Jules Verne. Praha: J. R. Vilímek, 1894 — jiné vydání ilustroval Léon Benett
- Mladá láska: román z pařížského života – Hektor Malot. Praha: MK, 1897
- Poustevnice z Montfleury: román – Paul Saunière. Praha: MK, 1899
- Lukianovy hovory prodajných – Pierre Louÿs. Praha: Alois Hynek, 1900
- Ascanio: dobrodružství slavného italského mistra Benvenuta Cellini na francouzském dvoře – Alexandre Dumas: Praha: Alois Neubert, 1925
- Záhadný lékař: román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1925
- Ona a on: román – George Sandová [pseudonym]. Praha: A. Neubert, 1926
- Josef Balsamo: (paměti lékařovy): román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1931
- Ange Pitou: (pád Bastilly): román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1932
- Hraběnka de Charny: román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1932
- Královnin náhrdelník: román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1932
- Rytíř z Maison Rouge: román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1933
- Drama roku devadesátého třetího – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1934
- V červáncích Velké revoluce: román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1934
- Žena se sametovou páskou: fantastická povídka – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1934
- Družina Jehu: román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1934
- Vlčice z Machecoulu: román – A. Dumas. Praha: A. Neubert, 1940
1–7[5]
Hudebnina
[editovat | editovat zdroj]- Ó, milé vy oči – Ferdinand Lachner; píseň na slova J. Svátka pro klavír. Praha: Jan Otto,
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Kniha narozených. katalog.ahmp.cz [online]. [cit. 2021-09-19]. Dostupné online.
- ↑ Shoda jmen. S. 2. Národní listy [online]. 1924-03-12 [cit. 2021-09-20]. S. 2. Dostupné online.
- ↑ Státovědecká státní zkušební komise v Praze při německé Karlo-Ferdinandově univerzitě v Praze (1899-1901). is.cuni.cz [online]. [cit. 2021-09-19]. Dostupné online.
- ↑ a b Matrika doktorů české Karlo-Ferdinandovy univerzity II. (1900–1908). is.cuni.cz [online]. [cit. 2021-09-19]. Dostupné online.
- ↑ a b FRABŠA, František Salesius. Čeští spisovatelé dnešní doby. Praha: Lidová tribuna, 1923. 160 s. S. 127.
- ↑ a b Kulturní adresář ČSR. Biografický slovník žijících kulturních pracovníků a pracovnic. Příprava vydání Antonín Dolenský. Praha: Nakladatelství Josef Zeibrdlich, 1934. 587 s. S. 429.
- ↑ a b Benzinová aféra před zemským trestním soudem. S. 1–4. Národní listy [online]. 1924-06-10 [cit. 2021-09-20]. S. 1–4. Dostupné online.
- ↑ Soupis pražského obyvatelstva. katalog.ahmp.cz [online]. [cit. 2021-09-19]. Dostupné online.
- ↑ Městský hřbitov v Ústí nad Orlicí - PDF Stažení zdarma. docplayer.cz [online]. [cit. 2021-11-14]. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Autor Josef Jan Svátek ve Wikizdrojích
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Svátek
- Josef Jan Svátek v Lexikonu české literatury v Digitální knihovně Akademie věd ČR
- Zpráva o činnosti Státní zemské ústředny pro král. České pro péči o vrátivší se vojíny