Kamzičník rakouský
![]() | |
---|---|
Kamzičník rakouský (Doronicum austriacum) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | hvězdnicotvaré (Asteraceae) |
Čeleď | hvězdnicovité (Asteraceae) |
Rod | kamzičník (Doronicum) |
Binomické jméno | |
Doronicum austriacum Jacq., 1774 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Kamzičník rakouský (Doronicum austriacum) je vytrvalá horská bylina, která může být až přes metr vysoká a v letním období mívá velké žluté květní úbory. Je to jediný původní druh rodu kamzičník v české přírodě.
Rozšíření
[editovat | editovat zdroj]Vyskytuje se v horských oblastech střední a jižní Evropy a v Malé Asii. V Evropě roste v Pyrenejích, východních Alpách, Sudetech, Karpatech a pohořích na Balkánu. V České republice je rozšířen ve dvou oddělených oblastech. Prvá se rozkládá na Šumavě a v Novohradských horách odkud okolo Vltavy zasahuje do vnitrozemí a druhá v Orlických horách, Králickém Sněžníku, Rychlebských horách, Jesenících a v Beskydech, tyto oblasti tvoří severní hranici rozšíření druhu. Rozdělení do dvou arel je dáno rozdílnými migračními proudy po ukončení poslední doby ledové.[1][2]
Ekologie
[editovat | editovat zdroj]Hemikryptofyt rostoucí na hlubších půdách dostatečně zásobených živinami a humusem. Vyskytuje se ve světlých lemech křovin a na pasekách lesů, na březích vodních toků i v ledovcových karech, převážně na mírně kyselé půdě. Kamzičník rakouský je morfologicky proměnlivý druh, hlavně co se týče ochlupení, počtu a velikosti úborů i tvaru nažek.[1][2][3]
Popis
[editovat | editovat zdroj]Vytrvalá bylina se silným a tupě ukončeným nevětveným oddenkem z kterého vyrůstají 30 až 150 cm dlouhé lodyhy a přízemní listy. Listy jsou řapíkaté, srdčitého tvaru, po obvodě jsou pilovité a v době kvetení již obvykle suché. Lodyhy jsou v průřezu hranaté, přímé a v horní části chlupaté a větvené. Lodyžní listy mívají čepele velké 6 -19 × 4 - 12 cm, větší spodní s krátkými řapíky jsou srdčité, menší střední a horní jsou přisedlé, mírně objímavé, kopinaté a po obvodě celokrajné či zubaté, nejhořejší přecházejí v listeny.
Na koncích větví vyrůstají nápadné květní úbory (2 až 16 kusů) mající 3 až 7 cm v průměru. Uprostřed květního lůžka jsou drobné oboupohlavné květy se žlutou trubkovitou korunou a po obvodě v paprsku samičí jazykovité květy s dlouhými úzkými žlutými ligulami. Zákrov je tvořen dvěma až třemi řadami kopinatých listenů. Rostliny kvetou od června do srpna, květy jsou opylovány hmyzem.
Plody jsou olivově hnědé dvojaké nažky, z trubkovitých květů jsou ochmýřené a dlouhé 2 mm, z jazykovitých květů jsou bez chmýru a o polovinu delší. Chmýr je bílý a bývá dlouhý okolo 4,5 mm. Ploidie druhu je 2n = 60.[1][2][3]
Ochrana
[editovat | editovat zdroj]Populace kamzičníku rakouského jsou v přírodě ČR poměrně stabilní, nejvíce rostliny ohrožují nezodpovědní turisté při trhání „polních květů“ a zahrádkáři přesazováním do svých skalek. V „Červeném seznamu cévnatých rostlin České republiky“ z roku 2012 je klasifikován jako vzácnější druh vyžadující další pozornost (C4a) a „vyhláškou Ministerstva životního prostředí ČR č. 395/1992 Sb. ve znění vyhl. č. 175/2006 Sb.“ dokonce jako druh ohrožený (§3).[4][5]
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Nákres rostliny
-
Nakvetlá rostlina
-
Květní úbor
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c HOSKOVEC, Ladislav. BOTANY.cz: Kamzičník rakouský [online]. O. s. Přírodovědná společnost, BOTANY.cz, rev. 11.07.2007 [cit. 2015-03-18]. Dostupné online.
- ↑ a b c HRONEŠ, Michal. Natura Bohemica: Kamzičník rakouský [online]. Natura Bohemica, Olomouc, rev. 10.05.2010 [cit. 2015-03-18]. Dostupné online.
- ↑ a b UHER, Jiří; KUŤKOVÁ, Tatiana. Produkce a použití trvalek: Doronicum [online]. Zahradnická fakulta, Mendelova univerzita v Brně, rev. 2007 [cit. 2015-03-18]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-04-02.
- ↑ GRULICH, Vít. Red List of vascular plants of the Czech Republic: 3rd edition. S. 631–645. Preslia [online]. Botanický ústav, AV ČR, Průhonice, 2012 [cit. 18.03.2015]. Roč. 84, čís. 3, s. 631–645. Dostupné online. ISSN 0032-7786. (anglicky)
- ↑ Vyhláška MŽP ČR č. 395/1992 Sb. ve znění vyhl. č. 175/2006 Sb. [online]. Ministerstvo životního prostředí ČR [cit. 2015-03-18]. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu kamzičník rakouský na Wikimedia Commons
- Botanický ústav AV ČR – rozšíření kamzičníku rakouského v ČR