Jodovaný povidon
Jodovaný povidon | |
---|---|
![]() | |
Obecné | |
Systematický název | 1-ethenyl-2-pyrrolidon, homopolymer, v komplexu s jodem |
Triviální název | jodovaný povidon |
Ostatní názvy | Betadine (obchodní název), PVPI, povidon-jod |
Latinský název | Povidonum iodinatum, Iodopovidonum |
Anglický název | Povidone-iodine |
Německý název | Povidon-Iod |
Sumární vzorec | (C6H9NO)n·xI |
Vzhled | žlutohnědý až červenohnědý amorfní prášek |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 25655-41-8 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | různá |
Bezpečnost | |
[1] Nebezpečí[1] | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jodovaný povidon (též povidon-jod, Povidonum iodinatum, PVPI) je komplex jodu a polyvinylpyrrolidonu (PVP), rozpustný ve vodě a ethanolu (prakticky nerozpustný v acetonu), s 9 až 12 % uvolnitelného jodu (počítáno na suchou látku)[2]. Za běžných podmínek jde o žlutohnědý až červenohnědý amorfní prášek[3].
Komplex objevili H. A. Shelanski a M. V. Shelanski[4] v Industrial Toxicology Laboratories ve Philadelphii. Uskutečnili testy in vitro, při kterých se prokázaly antibakteriální účinky a zjistilo se také, že je komplex pro myši méně toxický než jodová tinktura. Lidské klinické testy ukázaly, že je tento produkt lepší než jiné jodové přípravky.[5]
Látka byla uvedena na trh v roce 1955 a stala se tehdy všeobecně preferovaným jodovým dezinfekčním přípravkem.[5]
Vlastnosti
[editovat | editovat zdroj]PVPI je dobře rozpustný ve vodě, ethanolu, isopropanolu, polyethylenglykolu a glycerolu. V roztoku je mnohem stabilnější než jodová tinktura nebo Lugolův roztok.
Volný jod, který se pomalu uvolňuje z komplexu v roztocích, ničí eukaryotické a prokaryotické buňky jodací lipidů a oxidací sloučenin v cytoplazmě a membránách. PVPI je účinný proti širokému spektru bakterií, virů, hub, prvoků a spor[6]. Pomalé uvolňování jodu z komplexu minimalizuje toxicitu pro buňky savců.
V některých případech PVPI lépe účinkuje ve zředěných roztocích než v koncentrovaných[7].
Použití
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/3f/ExAntiseptic.jpg)
Po objevu jodu Bernardem Courtoisem v roce 1811 se tato látka začala široce používat k prevenci a léčbě kožních infekcí a k ošetřování ran. U jodu byla prokázána široká baktericidní účinnost, je účinný i proti kvasinkám, plísním, houbám, virům a prvokům. Nevýhodou je, že vodné roztoky dráždí místo aplikace, jsou toxické a poškozují okolní tkáň. Tyto nevýhody byly překonány objevem a používáním jodovaného povidonu, kde je jod vázán ve formě komplexu a koncentrace volného jodu je velmi nízká. Tento produkt se proto používá jako jodofor.
Navíc se prokázalo, že si bakterie netvoří rezistenci proti PVPI[8], míra senzibilizace na tuto látku je jen 0,7 %[9] a přítomnost různých organických materiálů nemá praktické dopady na účinnost látky[10].
V důsledku toho nachází jodovaný povidon široké uplatnění v medicíně jako chirurgické antiseptikum, pro před- a pooperační čištění kůže, k léčbě a prevenci infekcí v ránách, vředech a popáleninách, k léčbě infekcí proleženin a bércových vředů, v gynekologii pro vaginitidy spojené s kandidovými, trichomonázovými nebo smíšenými infekcemi.
PVPI se připravuje v koncentracích 3 až 10 % ve formě vodného či ethanolového roztoku, spreje, chirurgické lázně, masti nebo tamponů. Je k dispozici bez předpisu pod generickým názvem "jodovaný povidon" (povidon-jod, Povidonum iodinatum, Iodopovidonum) nebo obchodními názvy Betadine, Braunol, (v Česku) Jodisol a řadou dalších.
2,5% pufrovaný roztok PVPI lze použít k profylaxi konjunktivitidy u novorozenců (Ophthalmia neonatorum), která může vést k oslepnutí, zejména je-li způsobena bakteriemi Neisseria gonorrhoeae nebo Chlamydia trachomatis. PVPI se ukázal být pro tento účel velmi vhodným, protože na rozdíl od jiných používaných látek účinkuje i proti plísním a virům (včetně HIV a viru Herpes simplex).[11]
Další možností je využití hydrogelů (na bázi karboxymethylcelulózy, polyvinylalkoholu a želatiny, nebo na bázi zesíťovaného polyakrylamidu) napuštěných PVPI. Tyto hydrogely lze používat pro krytí ran. Míra uvolňování PVPI z hydrogelu silně závisí na jeho složení (s rostoucím podílem CMC/PVA roste, s rostoucím podílem želatiny naopak klesá).[12]
Alternativa
[editovat | editovat zdroj]V klinické studii[13] na zhruba 850 pacientech, kdy se porovnávala účinnost dezinfekce kůže pro prevenci pooperačních infekcí (chlorhexidin-ethanol vs. jodovaný povidon), byla četnost infekcí operačního pole významně nižší u skupiny ošetřené ethanolovým roztokem chlorhexidinu než u skupiny s jodovaným povidonem (9,5 % vs. 16,1 %). Tento výsledek se projevil jak u povrchových infekcí (4,2 % vs. 8,6 %), tak u infekcí hlubokých řezů (1,0 % vs. 3,0 %). Z hlediska výskytu infekcí orgánů však mezi skupinami nebyl významný rozdíl (4,4% vs. 4,5 %). Tým provádějící tuto studii předpokládá, že byť mají obě antiseptika širokospektrou antimikrobiální aktivitu, lepší ochranu poskytuje ethanolový roztok chlorhexidinu díky rychlejšímu nástupu účinku, perzistenci (i při vystavení tělesným tekutinám) a určitému reziduálnímu účinku.[14]
Nanotechnologie
[editovat | editovat zdroj]Jodovaný povidon se nedávno začal používat také na poli nanotechnologií. Byly vyvinuty aplikace k léčbě ran, kdy se používá rohož z jednostěnných nanotrubic (SWNT) potažených monovrstvou jodovaného povidonu.[15] Již dříve se ukázalo, že polyvinylpyrrolidon (PVP) dokáže obtočit každou jednotlivou nanotrubici a umožnit tak přítomnost vody.[16] Tato rohož z uhlíkových nanotrubic potažených PVPI umožňuje vytvořit elektricky vodivou bandáž a antiseptickými vlastnostmi. Tradičně se PVPI nechává nasáknout do různých materiálů, které se pak přikládají na rány, to však vede ke kontaktnímu poleptání, použijí-li se nadměrné dávky PVPI. Tyto tradiční metody navíc umožňují, aby se PVPI nadměrně uvolňoval do tekutin v ráně. Ovšem uhlíkové nanotrubice brání PVPI uvolňovat se z bandáže ve velkých dávkách a po počátečním uvolnění nadbytku PVPI nastává sekundární pomalé uvolňování jodu z trubic.
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Povidone iodine. pubchem.ncbi.nlm.nih.gov [online]. PubChem [cit. 2021-05-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ United States Pharmacopeia. www.usp.org [online]. [cit. 2009-01-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2006-10-05.
- ↑ Povidonum iodinatum - Český lékopis 1997
- ↑ U.S.patent 2,739,922
- ↑ a b Walter Sneader in Drug Discovery: A History, p 68. New York: John Wiley & Sons, 2005
- ↑ Povidone-Iodine - Medical Center, University of Maryland. www.umm.edu [online]. [cit. 2009-01-27]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2009-01-18.
- ↑ Increased bactericidal activity of dilute preparations of povidone-iodine solutions. R. L. Berkelman, B. W. Holland, R. L. Anderson. Journal of Clinical Microbiology, 1982
- ↑ W.Fleischer and K.Reimer: Povidone-iodine in antisepsis - State of the art, Dermatology,195(Suppl 2),3-9 (1997)
- ↑ R.Niedner: Cytotoxicity and sensitization of povidone-iodine and other frequently used anti-infective agents, Dermatology,195(Suppl 2) 89-92 (1997)
- ↑ Aplicare: Is Povidone-Iodine (PVP-I) deactivated in the presence of blood and organic material?
- ↑ Formulation and Clinical Evaluation of Povidone-Iodine Ophthalmic Drop. www.ijpr-online.com [online]. [cit. 2004-09-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2004-09-15.
- ↑ Study of Povidone Iodine Loaded Hydrogels as Wound Dressing Material[nedostupný zdroj]
- ↑ Rabih O. Darouiche, M.D. et. al: Chlorhexidine-Alcohol versus Povidone-Iodine for Surgical-Site Antisepsis, New England Journal of Medicine, 362 18-26 (2010)
- ↑ Denton GW: Chlorhexidine, Disinfection, sterilization, and preservation 321 (5th ed.) 36 (2001)
- ↑ SIMMONS, Trevor. Antiseptic Single Wall Carbon Nanotube Bandages. Carbon. 2009, roč. 47, čís. 6, s. 1561–1564. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-06-21. Archivováno 21. 6. 2010 na Wayback Machine.
- ↑ SIMMONS, Trevor. Large Area-Aligned Arrays from Direct Deposition of Single-Wall Carbon Nanotubes. J. Am. Chem. Soc.. 2007, roč. 129, čís. 33, s. 10088–10089. Dostupné online. DOI 10.1021/ja073745e.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu jodovaný povidon na Wikimedia Commons
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Povidone-iodine na anglické Wikipedii.