Na lavici obžalovaných justice
Na lavici obžalovaných justice | |
---|---|
Žánry | drama mysteriózní |
Formát | seriál |
Námět a scénář | Jiří Křižan |
Režie | Martin Hollý |
Hrají | Jakub Špalek Jakub Wehrenberg Luděk Munzar |
Země původu | ![]() |
Jazyk | čeština |
Počet řad | 1 |
Počet dílů | 13 |
Obvyklá délka | cca 51 minut |
Produkce a štáb | |
Výkonný producent | Jaroslav Bouček |
Producent | Pavel Borovan |
Kamera | Vladimír Holomek |
Hudba | Emil Viklický |
Střih | Ondrej Pechar, Mirko Veselý |
Produkční společnost | Česká televize |
Premiérové vysílání | |
Stanice | Česká televize |
Formát obrazu | barevný, 4 : 3 |
Formát zvuku | mono |
Vysíláno | 7. ledna 1999 – 1. dubna 1999 |
Na lavici obžalovaných justice na ČSFD, Kinoboxu, SZ, IMDb Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Na lavici obžalovaných justice je třináctidílný televizní seriál České televize (natočený v koprodukci se společností BUC-FILM) z roku 1998, který volně interpretuje některé mediálně známé soudní případy z doby především po roce 1989. Premiérově byl vysílán v roce 1999, zatím jedinou reprízu měl v roce 2006.
Dějově je seriál umístěn do fiktivního okresního města Bójany, u jehož okresního soudu se potkávají a střetávají občané, soudci, advokáti i státní zástupci nad běžnými i méně běžnými problémy občanskoprávními i trestněprávními. Mysteriózní nádech seriálu dodávají fantazie jednotlivých protagonistů, kteří se ve svých snech ocitají v jakési „jeskyni spravedlnosti“ a jsou sami souzeni a nuceni se hájit za své současné i minulé činy.
Tvůrci seriálu přinesli pohled na základní instituci soudního systému, kterým je okresní soud. Je zobrazen ve své každodenní činnosti i patrně typickém personálním vybavení, jak rozhoduje v občansko právních sporech i v trestních řízeních. Soudci a soudní čekatelé, státní zástupci a obhájci, vyšetřovatelé a policisté, viníci i nevinní a další lidé okolo, ti všichni jsou hlavními postavami třinácti příběhů z prostředí, kde vládne, či by měla vládnout spravedlnost.Česká televize[1]
Obsazení
[editovat | editovat zdroj]Hlavní postavy
[editovat | editovat zdroj]Jakub Špalek | soudní čekatel, posléze soudce Jaromír Ondrašík |
Jakub Wehrenberg | soudní čekatel, posléze soudce Tomáš Sojka |
Luděk Munzar | soudce Petr Bareš, předseda Okresního soudu Bójany |
Daniela Kolářová | soudkyně Zdena Šípová, místopředsedkyně Okresního soudu Bójany |
Jan Novotný | soudce Pavel Jurka |
Roman Štolpa | soudce Jan Vítek |
Eva Režnarová | soudkyně Věra Škodná |
Taťjana Medvecká | „krvavá“ soudkyně Marcelína Horvátková |
Monika Schullerová | soudkyně Anežka Vlčková |
Hana Ševčíková | soudní čekatelka, posléze soudkyně Věra Kučerová |
Jan Teplý | státní zástupce Josef Kredbulen, původní předseda OSZ Bójany, bývalý člen KSČ |
Josef Carda | státní zástupce Luděk Hanuš, nový předseda OSZ Bójany |
Jan Vágner | státní zástupce, dříve vojenský prokurátor Milan Čermák, původní místopředseda OSZ Bójany |
Naďa Konvalinková | státní zástupkyně Romana Válková, nová místopředsedkyně OSZ Bójany |
Ljuba Krbová | státní zástupkyně Jana Poláková |
Jiří Vyorálek | státní zástupce Michal „Sumec“ Křenek |
Martin Štěpánek | advokát Josef Budla, bývalý agent StB |
Rudolf Hrušínský | advokát, dříve vojenský prokurátor Miroslav Křížalka, bývalý člen KSČ |
Adam Novák | sokolník – strážce spravedlnosti |
Vedlejší postavy
[editovat | editovat zdroj]Milan Riehs | soudce Josef Navrátil, doyen sboru, bývalý člen KSČ |
Zuzana Bydžovská | „nepohodlná“ soudkyně Šárka Keberová |
Svatopluk Skopal | soudce Emil Kostka |
Veronika Jeníková | advokátka Pavla Dudková |
Vladimír Kratina | advokát Jan Kalfáč |
Magdalena Reifová | advokátka Marta Pešková |
Josef Abrhám | psychiatr Jan Batěk |
Ilja Racek | majitel obchodu s fotoaparáty D. A. Vidlynch |
Martin Zounar | podnikatel Viktor Janoušek |
Filip Blažek | podnikatel András Čermák |
Kateřina Macháčková | soudkyně Miroslava Mádrová z krajského soudu |
René Přibil | Petr Horvátek, ředitel banky, manžel soudkyně Horvátkové, bývalý tajemník OV KSČ v Bójanech |
Veronika Freimanová | Karla Barešová, manželka předsedy okresního soudu Bareše |
Jaroslava Adamová | paní Jurková, matka soudce Jurky |
Zita Kabátová | domácí paní Šárová |
Oto Ševčík | středoškolský profesor Jindřich Deml zvaný Prevít |
Ladislav Županič | advokát, dříve soudce Viktor Ondrašík (Jaromírův otec), bývalý člen KSČ |
Tereza Brodská | Ester Valentová, přítelkyně Tomáše Sojky |
Epizodní postavy
[editovat | editovat zdroj]Kamil Halbich | Karel Valenta |
Petr Meissel | David Bergman, vedoucí pošty v Bójanech |
Václav Knop | advokát Tomáš Soukol |
Jan Kačer | soudce Josef Maxa z krajského soudu |
Martin Havelka | vyděrač Karel Vinkler |
Jiří Holý | komunistický vyšetřovatel Klement Grobeček, bývalý člen KSČ |
Marek Taclík | zloděj Roman Dvořák |
Petr Štěpán | zloděj Radek Novák |
Seznam a obsah dílů
[editovat | editovat zdroj]1. díl - Omyl krále Šalamouna
[editovat | editovat zdroj]K okresnímu soudu v Bójanech přichází jako soudní čekatelé dva čerství absolventi PF UK Tomáš Sojka a Jaromír Ondrašík. Setkávají se zde s Věrou Kučerovou, která u soudu již nějakou dobu čekateluje a která je zasvěcuje do života soudu i soudců. U trestního soudu se projednává případ majitele obchodu pana Vrábela, který v sebeobraně omylem ustřelil varlata mladému Romovi, který přepadl jeho obchod. Případ soudí předseda okresního soudu Petr Bareš. Ačkoliv vyplývá, že šlo ze strany pana Vrábela o nutnou obranu, je odsouzen podle § 221 (Ublížení na zdraví) odst. 1 a 2 písm. c) Trestního zákona k nepodmíněnému trestu odnětí svobody na 3 roky. U civilního soudu se řeší rozvod a péče o dítě manželů Karla a Ester Valentových. Případ soudí praktikující katolička Anežka Vlčková. Z výpovědí vyplyne, že odpůrce Karel Valenta je katolík, zároveň však alkoholik s násilnickými sklony. Navrhovatelka Ester Valentová je židovského vyznání, během těhotenství zvažovala interrupci a během jednání slovně napadne soudního znalce. Manželství soud rozvede, dítě však soudkyně Vlčková nesvěří do péče ani jednoho z rodičů, nýbrž ho nechá odvézt do dětského domova.
2. díl - In dubio pro reo
[editovat | editovat zdroj]3. díl - Dobré mravy
[editovat | editovat zdroj]4. díl - Překvapení
[editovat | editovat zdroj]5. díl - Dům svědomí
[editovat | editovat zdroj]6. díl - Bílá síla
[editovat | editovat zdroj]7. díl - Dávka jedu
[editovat | editovat zdroj]8. díl - Dobří soudci dobře spí
[editovat | editovat zdroj]Tento díl se zabývá vyšetřovatelem StB Klementem Grobečkem (analogie na Aloise Grebeníčka), který v 50. letech krutě vyslýchal a mučil politické vězně. Grobečka vyšetřuje ÚDV. Jeho vyšetřovací spis je však stále státním zástupcem Čermákem, který je spolu s předsedou OSZ vůči Grobečkovi loajální, z nesmyslných důvodů vracen k došetření. Poté, co státní zástupce Čermák odejde na krajské státní zastupitelství, převezme jeho případy mladý státní zástupce Křenek, který o loajalitě vůči Grobečkovi neví a pošle případ k soudu. Předseda OSZ se ho snaží donutit k zpětvzetí obžaloby a pohrozí mu vyhazovem, státní zástupce Křenek však odmítá tento příkaz vykonat. Sám předseda Kredbulen si netroufá vzít obžalobu zpět, a tak aspoň pověřuje případem jemu loajální státní zástupkyni Válkovou. Grobečka obhajuje JUDr. Křížalka a případ soudí soudce Vítek. Obhájce se státní zástupkyní to zpočátku vidí jako výhodu, jelikož ví o jeho zamaskované chybě, které se v minulosti jako soudce dopustil. U hlavního líčení jsou svědky (tehdejšími vězni) popisovány kruté praktiky, které Grobeček prováděl, jako např.: bití, drcení varlat, elektrické šoky, trhání nehtů atd. Státní zástupkyně na tyto svědecké výpovědi nijak nereaguje, obhájce se je snaží zpochybnit slabou pamětí a trestní minulostí svědků. Před rozsudkem se obhájce se státní zástupkyní chtějí se soudcem domluvit, aby Grobečka zprostil viny. Soudce Vítek to však odmítne s tím, že na té chybě, kterou se ho pokoušeli vydírat, mají stejný podíl viny jako on. Nakonec je Klement Grobeček odsouzen podle § 158 (Zneužívání pravomoci veřejného činitele) odst. 1 a 2 písm. c) v jednočinném souběhu s § 221 (Ublížení na zdraví) odst. 1 a 2 písm. b) a c) a § 222 (Těžká újma na zdraví) odst. 1 a 2 písm. b) Trestního zákona k nepodmíněnému trestu odnětí svobody na 10 let.
9. díl - Radost mladé soudkyně
[editovat | editovat zdroj]10. díl - Pohlednice z Baham
[editovat | editovat zdroj]11. díl - Padni komu padni
[editovat | editovat zdroj]U trestního soudu se řeší případy dvou zlodějů aut Romana Dvořáka a Radka Nováka, kteří dostali za úkol od překupníka ukrást několik vozů Audi 80. Oba jsou chyceni policií a obviněni z krádeže. Zatímco starší a zkušenější soudkyně Zdena Šípová pošle Romana Dvořáka do vazby, mladá soudkyně Anežka Vlčková vazbu na Radka Nováka neuvalí. Případ Romana Dvořáka soudí soudce Vítek a případ Radka Nováka předseda soudu Bareš. U obou případů se obhájci snaží o překvalifikování na neoprávněné užití cizí věci. Zatímco soudce Vítek tuto tzv. účelovou obhajobu JUDr. Křížalky prokoukne a odsoudí Romana Dvořáka podle § 247 (Krádež) odst. 3 písm. b) Trestního zákona k nepodmíněnému trestu odnětí svobody na 3 roky, předseda soudu Bareš se naopak nechá od obhájkyně Peškové přesvědčit, že šlo o neoprávněné užití cizí věci a odsoudí Radka Nováka podle § 249 odst. 1 Trestního zákona k 8měsíčnímu trestu odnětí svobody s podmíněným odkladem na 1 rok. U civilního soudu řeší soudkyně Věra Škodná výživné pro navrhovatele – 23letého studenta, kterému zemřela matka. Navrhovatel požaduje zvýšení výživného placeného otcem, z 800 na 4000 Kč. Odpůrce, tj. otec zastupovaný JUDr. Budlou se zvýšením nesouhlasí, protože se s ním jeho syn vůbec nestýká. Navrhovatel zdůvodňuje své nestýkání se s otcem tím, že byl za socialismu členem KV KSČ a že se rozvedl s jeho matkou, protože její bratr podepsal Chartu 77. Odpůrci jsou jako zástupci ředitele banky a členovi správní rady prokázány měsíční příjmy ve výši 70 000 Kč. Soud nakonec přizná navrhovateli výživné ve výši 8000 Kč.
12. díl - Sbohem, pane profesore
[editovat | editovat zdroj]13. díl - Může být soudce šťastný?
[editovat | editovat zdroj]Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Na lavici obžalovaných justice. Česká televize [online]. [cit. 2014-05-02]. Dostupné online.