László Szapáry (diplomat)
Ladislav hrabě Szapáry | |
---|---|
![]() | |
Maďarský velvyslanec ve Spojeném království | |
Ve funkci: 1922 – 1924 | |
Předchůdce | István Hedry |
Nástupce | István Rubido-Zichy |
Guvernér v Rijece | |
Ve funkci: 1896 – 1903 | |
Předchůdce | Rudolf Abele von Lilienberg |
Nástupce | Erwin Roszner |
Narození | 16. května 1864 Perkáta ![]() |
Úmrtí | 12. října 1939 (ve věku 75 let) Vídeň ![]() |
Choť | (1910) Irena, roz. Ungnadová z Weissenwolffu (1880–1969) |
Rodiče | Géza Szapáry (1828–1898) a Marie Györyová (1840–1908) |
Profese | politik |
Commons | László Szapáry (politician) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ladislav Jan Anatol Antonín Maria hrabě Szapáry de Muraszombat (maďarsky Szapáry de Muraszombat, Szápár et Szechysziget László János Anatol Antal Mária gróf, německy Ladislaus Graf Szapáry von Muraszombat; 16 května 1864 Perkáta – 12. října 1939 Vídeň) byl uherský šlechtic a politik, rakousko-uherský diplomat a státní úředník. V letech 1896–1903 zastával funkci guvernéra v Rijece, po zániku monarchie byl maďarským velvyslancem ve Velké Británii (1922–1924).[1]
Životopis
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/Sobo%C5%A1ki_grad.png/220px-Sobo%C5%A1ki_grad.png)
Pocházel z významného šlechtického rodu Szapáryů,[2] narodil se jako starší syn dlouholetého nejvyššího hofmistra Gézy Szapáryho (1828–1898)[3][4] a jeho manželky Marie, rozené hraběnky Györyové (1840–1908).[5] Jeho rodištěm byl zámek Perkáta, dědictví matky po vymřelém rodu Györyů. Vystudoval práva a krátce sloužil v armádě, kde dosáhl hodnosti poručíka a nastoupil diplomatickou službu. V roce 1888 byl jmenován c. k. komořím a působil jako attaché v Londýně. V roce 1892 se vrátil do Uher a byl zvolen poslancem uherského sněmu,[6] kde se připojil k Liberální straně, později ale přešel do opozice. Kandidoval znovu v roce 1896, ale vzhledem ke jmenování do státního úřadu na mandát rezignoval.
V roce 1896 byl jmenován guvernérem v Rijece.[7] S problematikou Rijeky byl dobře seznámen, strávil zde dětství, protože v letech 1873–1883 zde byl guvernérem jeho otec. V roce 1898 byl jmenován c. k. tajným radou a téhož roku se po otci stal dědičným členem Sněmovny magnátů.[8] Z Rijeky byl odvolán v roce 1903 kvůli aféře s úplatky a od té doby žil v soukromí. Po rozpadu monarchie s ohledem na své majetky podporoval separatistické tendence Slovinska. Později se vrátil do služeb Maďarského království a v letech 1922–1924 byl velvyslancem v Londýně.[9]
Majetek a rodina
[editovat | editovat zdroj]Vlastnil přes 10 000 hektarů půdy ve čtyřech župách (Abaúj-Torna, Vas, Fejér, Zala), jeho hlavním sídlem byl zámek Murska Sobota (Muraszombat) v dnešním Slovinsku.[10]
V roce 1910 se ve Steyreggu oženil s hraběnkou Irenou Ungnadovou z Weissenwolffu (1880–1969), dcerou politika Konrada Ungnada z Weissenwolffu (1855–1912). Irena byla c. k. palácovou dámou a dámou Řádu hvězdového kříže, po vymření rodu Ungnadů v mužské linii (1917) se stala spoludědičkou velkostatků v Horním Rakousku (Steyregg a východních Čechách (Kopidlno). Nároky na dědictví v Čechách musela obhajovat soudní cestou proti rodině Šliků, po několikaletém sporu nakonec tento majetek získala. Dědického podílu na Kopidlně se vzdala ve prospěch sestry Henrietty, provdané Thurn-Taxisové (1883–1962), a sama si ponechala Steyregg. Manželství s Ladislavem Szapárym zůstalo bezdětné.[11]
Jeho mladší bratr Pavel (Pál; 1873–1917) působil ve státních službách a v roce 1905 byl krátce také guvernérem v Rijece.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ László Szapáry in: Magyar Életrajzi Lexikon dostupné online
- ↑ Rod Szapáry in: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich dostupné online
- ↑ Rodokmen Szapáryů dostupné online
- ↑ Rodokmen Szapáryů dostupné online
- ↑ Rodokmen Györyů z Radvány dostupné online
- ↑ Gothaisches genealogisches Taschenbuch der gräfichen Häuser 1896, Gotha, 1896; s. 1133 dostupné online
- ↑ Seznam představitelů státní správy v Rijece na webu worldstatesmen dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1918; Vídeň, 1918; s. 342, 349 dostupné online
- ↑ Životopis Ladislava Szapáryho (slovinsky)dostupné online
- ↑ KOBLASA, Pavel: Uherská šlechta v nových časech; České Budějovice, 2011; s. 40, 46, 74 ISBN 978-80-254-9315-1
- ↑ Gothaisches genealogisches Taschenbuch der gräflichen Häuser, Gotha, 1922; s. 968 dostupné online
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu László Szapáry na Wikimedia Commons
- Historie rodu Szapáryů
- Szapáryové
- Uherští šlechtici
- Hrabata
- Poslanci uherského sněmu
- Členové Sněmovny magnátů
- Rakousko-uherští místodržitelé
- Rakousko-uherští politici maďarské národnosti
- Diplomaté Maďarska
- Politici habsburské monarchie
- Guvernéři
- Císařští komoří
- Narození 16. května
- Narození v roce 1864
- Úmrtí 12. října
- Úmrtí v roce 1939
- Úmrtí ve Vídni