Filip Turek (výtvarník)
Filip Turek | |
---|---|
Narození | 5. ledna 1968 (56 let) Cheb ![]() |
Alma mater | Akademie výtvarných umění v Praze |
Povolání | umělec, performer, malíř, konceptuální umělec, instalační umělec a grafický designér |
Rodiče | Jiří Turek |
Manžel(ka) | Věra Chase Ivana Turková |
Děti | Matouš Turek Jorik Turek Mína Turková |
Příbuzní | Jakub Turek[1] (sourozenec) Ondřej Turek (synovec) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Filip Turek (* 5. ledna 1968 Cheb) je český výtvarník, konceptuální umělec, performer a grafický designér.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Dětství prožil v Chebu a Mariánských Lázních, poté se přestěhoval do Prahy.
V letech 1982–1986 vystudoval Střední výtvarnou školu Václava Hollara, poté studoval rok dějiny umění na Filosofické fakultě Masarykovy univerzity v Brně a následně v letech 1987–1993 Akademii výtvarných umění v Praze v ateliéru Milana Knížáka a Aleše Veselého. Na podzim 1999 čerpal tvůrčí stipendium v Egon Schiele International Art Centre v Českém Krumlově.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/Plastika_Sval_Filip_Turek_Rok_2016.jpg/220px-Plastika_Sval_Filip_Turek_Rok_2016.jpg)
Ve volné tvorbě jsou jeho doménou instalace a performance.[2][3][4][5][6] V užitém umění dal grafickou tvář vybraným pořadům televize Nova a později České televize, například kutilskému seriálu Rady ptáka Loskutáka, detektivnímu seriálu Rapl, reality show Dovolená v éře páry a Dovolená v protektorátu, filmům Apoštol národní zrady a Úhoři mají nabito. Vytvořil výrazná loga například Horydoly.cz, Evolve, Milujeme čtyřku a Po jedné stopě.
Jeho otec je spisovatel Jiří Turek, druhou manželkou byla básnířka Věra Chase, bratr je novinář Jakub Turek, syn překladatel Matouš Turek a synovec Ondřej Turek.
Výstavy
[editovat | editovat zdroj]Samostatné výstavy (výběr)
[editovat | editovat zdroj]- 1994 – Z dějin Umění: O cenu J. Chalupeckého, Galerie MXM, Praha
- 1996 – Sladké tajemství, Galerie U dobrého pastýře, Brno
- 1998 – Josef Sudek Revisited – Photoshop Remix, Galerie 761, Ostrava
- 2001 – Fünf Minuten mit Chloroform, Galerie Jelení, Praha[7]
- 2008 – Kryptonormal, Tranzitdisplay, Praha[8]
- 2009 – Quasikryptonormal, Šternberk, Galerie Šternberk[9]
- 2011 – V práci, doma, venku, A.M.180, Praha[10]
- 2013 – Přídělový systém, DOX, Praha[11]
- 2015 – Díry v abstrakci a jiné příběhy, Měsíc ve dne, České Budějovice[12]
- 2016 – Funkce a styl, Galerie 2017, Praha[13]
Společné výstavy (výběr)
[editovat | editovat zdroj]- 1989 – Konfrontace VI, Svárov
- 1990 – People to People / Totalitní zóna, Stalinův pomník, Praha
- 1990 – Art Party, Rock Cafe, Praha
- 1991 – Výstava studentů AVU – ateliér prof. Knížáka, Kulturní středisko Blatiny, Praha
- 1991 – Art Party II, Paraplu Fabrieken, Nijmegen
- 1991 – Nová jména, Galerie Václava Špály, Praha
- 1991 – Výstava Akademie výtvarných umění, Palác U Hybernů, Praha
- 1992 – Objekty a inštalácie, Považská galeria umenia, Žilina
- 1992 – Kontakte '92, Museum Ostdeutsche Galerie, Řezno
- 1992 – Její bratr, jeho manžel, Galerie Václava Špály, Praha
- 1992 – Od Ezopa k Mauglímu, Galerie Václava Špály, Praha
- 1992 – Slovaques et Tcheques, Galerie Jojo Maegh, Paříž
- 1992 – Prague, Bratislava, D'une génération l'autre, Musée d'Art moderne de la Ville de Paris, Paříž
- 1992 – Sirup, Pasinger Fabrik, Mnichov
- 1992 – Výstava, Galerie MXM, Praha, Petr Lysáček, Michal Nesázal, Petr Písařík, Filip Turek
- 1993 – Jako ženy, Galerie Nová síň, Praha
- 1994 – Jinde a v čase, Státní galerie Náchod, Náchod
- 1994 – Hybernatus, Galerie Akademie výtvarných umění, Praha, Štěpánka Šimlová, Ivan Vosecký, Trixi Weis, Filip Turek
- 1994 – Výstava, Galerie Obecní dům, Praha
- 1995 – Selfmade, Grazer Kunstverein, Štýrský Hradec, Véronique Elena, Rachel Evans, Mariko Mori, Steven Pipin, Jason Rhoades, Barbara Visser, Filip Turek
- 1996 – Sladké tajemství, U dobrého pastýře, Brno[14]
- 1996 – Mrkačka, Galerie MXM, Praha
- 1997 – Mrtvé duše, Galerie Nová síň, Praha
- 1998 – To není možný, Galerie MXM, Praha, Petr Písařík, Vilém Kabzan, Vladimír Skrepl, Petr Pavlík, Jakub Španihel, Filip Turek
- 1998 – Harmonie 98, Galerie Václava Špály, Praha
- 1998 – Snížený rozpočet, Galerie Mánes, Praha
- 1999 – CZ99 – Devadesátá léta, Artlab, Praha, Jan Kadlec, Jiří David, Filip Turek
- 2008 – IN/visible, Olomouc
- 2010 – 4+4 dny v pohybu, Desfourský palác, Praha
- 2011 – Krajská galerie výtvarného umění Zlín, Nový Zlínský salón, Zlín[15]
- 2017 – Jak to vlastně bylo, U dobrého pastýře, Brno[16]
- 2019 – Monolog kominíka ve městě bez komínů, Nevan Contempo, Praha[17]
- 2020 – Vykladači světa, Villa Pellé, Praha[18]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ česká Wikipedie.
- ↑ Artlist - databáze současného umění: Filip Turek. www.artlist.cz [online]. [cit. 2020-10-24]. Dostupné online.
- ↑ REDAKCE. Druhý ročník Festivalu Fotograf pronikne do pražských ulic. Deník.cz. 2012-08-28. Dostupné online [cit. 2020-10-24].
- ↑ REDAKCE. Festival Fotograf útočí na veřejný prostor. Deník.cz. 2012-10-02. Dostupné online [cit. 2020-10-24].
- ↑ Galerie TIC. Galerie TIC [online]. [cit. 2020-10-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ VITVAR, Jan H. Strašlivá vojna s Turkem. Týdeník Respekt [online]. [cit. 2020-10-24]. Dostupné online.
- ↑ Funf Minuten mit Chloroform
- ↑ Horolezec jako umělecký objekt
- ↑ Quasikryptonormal
- ↑ Filip Turek bude v práci, doma i venku
- ↑ Přídělový systém
- ↑ Díry v abstrakci a jiné příběhy
- ↑ Funkce a styl. www.umprum.cz [online]. [cit. 2020-10-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-10-29.
- ↑ Webová rekonstrukce podle instalace v Domě U dobrého pastýře
- ↑ Nový Zlínský salón
- ↑ Jak to vlastně bylo. galerie-tic.cz [online]. [cit. 2020-10-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-01-08.
- ↑ Nesnesitelná výstava citlivých mužů
- ↑ Vykladači světa v Galerii Villa Pellé