Kostel svatého Benedikta (Praha)
Kostel svatého Benedikta na Hradčanech | |
---|---|
![]() Kostel svatého Benedikta s klášterem bosých karmelitánů | |
Místo | |
Stát | ![]() |
Obec | Praha |
Čtvrť | Hradčany |
Souřadnice | 50°5′21″ s. š., 14°23′45″ v. d. |
![]() ![]() Kostel svatého Benedikta | |
Základní informace | |
Církev | římskokatolická |
Provincie | česká |
Diecéze | Arcidiecéze pražská |
Vikariát | První pražský vikariát |
Zasvěcení | Benedikt z Nursie |
Datum posvěcení | 1185 |
Architektonický popis | |
Stavební sloh | baroko |
Typ stavby | klášterní kostel |
Další informace | |
Adresa | Hradčanské náměstí 3 Praha 1-Hradčany |
Ulice | Hradčanské náměstí |
Kód památky | 39594/1-906 (Pk•MIS•Sez•Obr•WD) (součást památky Klášter bosých karmelitánek) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Kostel svatého Benedikta na pražských Hradčanech je původně farní kostel Hradčan, poprvé zmíněný v roce 1353. Společně s klášterem bosých karmelitánů „Fortna“ se nachází se na jižní straně Hradčanského náměstí.
Historie
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/Praha%2C_Hrad%C4%8Dany%2C_Kostel_sv._Benedikta_01.jpg/220px-Praha%2C_Hrad%C4%8Dany%2C_Kostel_sv._Benedikta_01.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/Hrad%C4%8Dany_kostel_sv_Benedikta_u_bos%C3%BDch_karmelit%C3%A1nek.jpg/220px-Hrad%C4%8Dany_kostel_sv_Benedikta_u_bos%C3%BDch_karmelit%C3%A1nek.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/Benedikt_interier_Hradcany_07.jpg/220px-Benedikt_interier_Hradcany_07.jpg)
Kostel byl později několikrát přestavován, v roce 1626 byl při něm vybudován klášter barnabitů, který byl roku 1792 věnován klášteru bosých karmelitánek, usazených původně u kostela sv. Josefa.[1] Převorkou kláštera bosých karmelitek na Hradčanech byla Marie Elekta od Ježíše, jejíž tělo zůstalo po smrti zachováno a jako sedící mumie bylo uloženo ve výklenku kostela. V roce 1950 byl objekt kláštera komunisty násilně vyklizen a řeholní sestry si musely najít civilní povolání. Nebylo jim dovoleno tělo Marie Elekty přemístit, mumie zůstala v kostele a dělníci ji jenom obezdili.[2] Po pádu komunismu zažádaly karmelitky o vrácení kláštera, to se stalo a v roce 1992 se řádové sestry přestěhovaly z Jiřetína na Hradčany,[3] kde ale nezůstaly. V roce 2018 si zakoupily pozemky s usedlostí v Drastech a z Hradčan odešly. Na jaře roku 2021 přemístily do Drastů i tělo Marie Elekty.[4]
Po roce 2020
[editovat | editovat zdroj]Od jara 2020 v areálu sídlí bosí karmelitáni, kteří zde vytvořili klášter Fortna - otevřený široké veřejnosti. Kostel sv. Benedikta je pravidelně otevřený každému k modlitbě nebo tichému rozjímání, klášter od úterý do čtvrtka nebo při zvláštních příležitostech a programu. Pravidelně se v klášteře konají meditační workshopy, setkání a další akce.[5]
Kostel je chráněn jako kulturní památka České republiky.[6]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ E. Poche: Prahou krok za krokem, Praha 1958, s. 179.
- ↑ Dotyk | Pražský zázrak: Ani komunisté si nedovolili sáhnout na mumii jeptišky Marie. www.dotyk.cz [online]. [cit. 2022-12-30]. Dostupné online.
- ↑ URBANOVÁ, Šárka. Spiritualita v českých zemích. Působení karmelitánů v Čechách [online]. Plzeň: Západočeská univerzita, Fakulta filozofická, 2016 [cit. 2011-12-31]. S. 57–58. Dostupné online.
- ↑ AGENTURA [WWW.SURFACE.CZ, Surface-Digitální a komunikační. Nejznámější mumie opouští domov, Marie Elekta|Svět cestovatele. www.svetcestovatele.cz [online]. 2021-06-08 [cit. 2022-12-30]. Dostupné online.
- ↑ Příběh místa. www.fortna.eu [online]. [cit. 2022-12-20]. Dostupné online.
- ↑ Ústřední seznam kulturních památek České republiky [online]. Praha: Národní památkový ústav [cit. 2017-10-01]. Identifikátor záznamu 151627 : klášter Bosých karmelitek s kostelem sv. Benedikta. Památkový katalog. Hledat dokumenty v Metainformačním systému NPÚ [1].
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Benedikta na Wikimedia Commons