Kostel Panny Marie Soucitné
Kostel Panny Marie Soucitné | |
---|---|
Místo | |
Stát | ![]() |
Region | Île-de-France |
Department | Paříž |
Obec | Paříž |
Souřadnice | 48°52′53,04″ s. š., 2°16′59,7″ v. d. |
Základní informace | |
Církev | Římskokatolická církev |
Diecéze | Arcidiecéze pařížská |
Status | farní kostel |
Architektonický popis | |
Stavební sloh | neobyzantský |
Výstavba | 1842-1843 |
Další informace | |
Ulice | avenue de la Porte-des-Ternes a boulevard d'Aurelle-de-Paladines |
Oficiální web | Oficiální web |
Kód památky | PA00086718 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Kostel Panny Marie Soucitné (fr. Église Notre-Dame-de-Compassion) je katolický farní kostel v 17. obvodu v Paříži na náměstí Place du Général-Kœnig. Do roku 1929 se nacházel na území sousedního města Neuilly-sur-Seine.
Historie
[editovat | editovat zdroj]Kostel Panny Marie Soucitné byl postaven v letech 1842-1843 jako kaple svatého Ferdinanda podle plánů královského architekta Pierra Françoise Léonarda Fontaina (1762-1853) na místě domu, ve kterém zemřel princ Ferdinand Filip Orleánský, nejstarší syn francouzského krále Ludvíka Filipa po nehodě jeho kočáru. Dne 13. července 1842 jel Ferdinand Orleánský z Tuileries za svými rodiči do zámku v Neuilly-sur-Seine. Koně se cestou splašili a princ vypadl z kočáru na chodník, kde se těžce poranil. Byl přenesen do nedalekého domu, ve kterém zemřel. Na místě domu byla postavena kaple.
Stavba byla v roce 1964 přenesena o několik metrů kvůli stavbě Kongresového paláce v Paříži. Při této příležitosti byla pod kaplí vybudována podzemní krypta.
Stavba je od roku 1929 chráněná jako historická památka.
Architektura
[editovat | editovat zdroj]Stavba postavená v pseudobyzantském stylu má půdorys řeckého kříže. V podzemí je krypta. V kostele se nachází několik uměleckých děl:
- mramorový kenotaf z roku 1842 prince Ferdinanda Filipa Orleánského, který je pohřben v Dreux. Autorem je francouzský sochař Henry de Triqueti (1803-1874)
- Snímání z kříže od stejného autora
- socha Anděl na modlitbách, jedno z posledních děl princezny a sochařky Marie Orleánské (1813-1839)
- vitráže ze Sèvres podle návrhů Jeana Augusta Dominique Ingrese, uložených v Louvru. Vitráže představují členy rodiny rodiny Orléans
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Église Notre-Dame-de-Compassion (Paris) na francouzské Wikipedii.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie Soucitné na Wikimedia Commons
- (francouzsky) Záznam v evidenci historických památek
- (francouzsky) Historie a fotografie kostela
- (francouzsky) Farnost na stránkách pařížské arcidiecéze