Křemelná
Křemelná | |
---|---|
Křemelná u Stodůlek | |
Základní informace | |
Délka toku | 30,3 km |
Plocha povodí | 171,6 km² |
Průměrný průtok | 4,43 m³/s |
Světadíl | Evropa |
Hydrologické pořadí | 1-08-01-019 |
Pramen | |
na Šumavě v sedle mezi Můstkem a Jedlovou 49°12′18,72″ s. š., 13°15′37,02″ v. d. okolo 1130 m n. m. | |
Ústí | |
soutok s Vydrou 49°6′35,1″ s. š., 13°29′31,4″ v. d. 618,84 m n. m. | |
Protéká | |
![]() | |
Úmoří, povodí | |
Atlantský oceán, Severní moře, Labe, Vltava, Otava | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Křemelná je šumavská řeka v okrese Klatovy v Plzeňském kraji v České republice. Má délku 30,3 km, plochu povodí 171,6 km². Spolu s Vydrou je zdrojnicí řeky Otavy.
Název
[editovat | editovat zdroj]Jméno je odvozeno priponou -ná z nářečního slova křemel „křemen, kámen, skála"; znamenalo „říčka s kamenitým dnem".[1]
Průběh toku
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Soutok_Vydry_a_Kremelne.jpg/220px-Soutok_Vydry_a_Kremelne.jpg)
Pramení v Železnorudské hornatině, na jihozápadním svahu hory Jedlová v nadmořské výšce okolo 1139 m v lokalitě zvané Pod Hrabůvkou.[2][3][4] Často je pramen lokalizován na svahy jiných kopců obklopující pramennou oblast, např. na severní svah Pancíře,[5][6] či východní svah Můstku[7]. Zdrojová oblast a nejhořejší tok Křemelné jsou zde chráněny coby část přírodní rezervace Prameniště. Křemelná stéká z Pancířského hřbetu a protéká Kochánovskými pláněmi. Na nich vytváří převážně otevřené údolí s četnými slatěmi (I. zóna NP U Cettlovy hůrky) a meandry. V závěru svého toku, pod Stodůlkami se řeka hluboce zařezává do Svojšské hornatiny. Údolí přechází v kaňon, v korytě řeky jsou obří hrnce a peřeje. Tento charakter si řeka zachovává až k soutoku s Vydrou, jímž vzniká řeka Otava.
Křemelná protéká převážně hornatou krajinou a je zřejmě jedinou řekou v Česku, na jejímž břehu nestojí žádný dům.[8]
Větší přítoky
[editovat | editovat zdroj]Křemelná má značně asymetrickou říční síť – na severu se tok řeky nachází v těsné blízkosti rozvodí s Ostružnou, Volšovkou, Radešovským a Pěkným potokem. Proto levostranné přítoky jsou jen krátké a jsou bezejmenné.
Všechny významné přítoky Křemelné jsou tudíž pravostrannými:
Vodní režim
[editovat | editovat zdroj]Hlásné profily:[9]
místo | říční km | plocha povodí | průměrný průtok (Qa) | stoletá voda (Q100) |
---|---|---|---|---|
Stodůlky | 9,30 | 134,51 km² | 3,24 m³/s | 153,0 m³/s |
Čeňkova pila | 0,00 | 171,60 km² | 4,43 m³/s | 209,0 m³/s |
Zajímavá místa na toku
[editovat | editovat zdroj]Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Ivan, LUTTERER, Milan MAJTÁN a Rudolf ŠRÁMEK. Zeměpisná jména Československa: Slovník vybraných zeměpisných jmen s výkladem jejich původu a historického vývoje. Praha: Mladá fronta, 1982, s.163
- ↑ Pramen Křemelné. Národní registr pramenů a studánek [online]. Mladí ochránci přírody, z.s. [cit. 2019-12-20]. Dostupné online.
- ↑ Jedlová. www.tisicovky.cz [online]. Tisícovky s.r.o. | [cit. 2019-12-20]. Dostupné online.
- ↑ Putování nejhlubším kaňonem Šumavy. Česká divočina [online]. Hnutí Duha, 2017-06-27 [cit. 2019-12-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-12-20.
- ↑ JANOŠKA, Martin. Naše příroda: Řeka, u které nestojí jediný dům. Ekolist.cz [online]. BEZK, 2016-07-04 [cit. 2019-12-20]. Dostupné online. ISSN 1802-9019.
- ↑ ŠOBR, Miroslav. 5. Soutěž: Otava řeka (1. část) aneb Zasviť mi ty slunko zlaté... Soutěže města Strakonice [online]. Město Strakonice, 2008-04-04 [cit. 2019-12-20]. Dostupné online.
- ↑ S.R.O, Turistika cz. Křemelná. Turistika.cz [online]. Turistika.cz s.r.o. [cit. 2019-12-20]. Dostupné online.
- ↑ NEVRLÝ, Miloslav. Nejkrásnější sbírka krajiny České a Slovenské republiky. Horní Jiřetín: Alena Beňadiková, 2001. ISBN 80-903029-0-4.
- ↑ Evidenční list hlásného profilu stanice Stodůlky [online]. [cit. 2015-05-05]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-08-21.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Křemelná na Wikimedia Commons
- Stodůlky – aktuální vodní stav na stránkách ČHMÚ Archivováno 28. 9. 2008 na Wayback Machine.