Vídeňské inspirace české architektury 18. století
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/33/Johann_Bernhard_Fischer_von_Erlach.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Johann_Bernhard_Fischer_von_Erlach_-_Clam-Gallasuv_palac.jpg/220px-Johann_Bernhard_Fischer_von_Erlach_-_Clam-Gallasuv_palac.jpg)
Vídeňské inspirace české architektury 18. století je jev, spojený se jmény architektů Jana Fischera z Erlachu a Johanna Hildebrandta, který není dosud zcela objasněn. Byl to vznik vrcholné barokní architektury v českých zemích v době, kdy ještě nedosahovala celé své významnosti a jedinečnosti.[1]
Charakteristika
[editovat | editovat zdroj]Tento jev se týká velké skupiny staveb postavených v českých zemích převážně vídeňskými architekty, na nichž je patrný nejen italský, ale také francouzský styl. Francouzský přínos do české architektury byla novinka, předtím v Čechách pracovali výhradně italští architekti na stavbách jako je Valdštejnský palác, Klementinum, Černínský palác a další.
Francouzská klasicistní architektura byla přitažlivá pro imperiální ambice Vídně, která v době, kdy pominulo nebezpečí od Turků, nabývala postupně na významu v Habsburské monarchii i mimo ni.[2]
Oba architekti, Hildebrandt i Fischer, byli inspirovaní sice italskou architekturou, avšak byli vnímaví i k architektuře Francie (François Mansart, Salomon de Brosse).[2] V širším slova smyslu jde o příslušníky tzv. druhé generace tvůrců barokní architektury v Čechách, inspirované ze zdrojů mimo klasicistní, antizující Itálii (cizí českému cítění a způsobující fiasko architektury období české renesance).[3]
Příčiny tohoto jevu
[editovat | editovat zdroj]- Do konce 17. století se Praha držela jako zemské středisko a Vídeň byla do roku 1683 architektonicky bezvýznamná kvůli nebezpečí od Turků.
- 1683 – zatlačování a odehnání Turků.
- Vídeň se stala hlavním městem, kde vznikaly první stavby Jana Fischera a Johanna Hildebrandta. V té době se ve Vídni ujala nová architektura – francouzský architektonický styl.
- Odtud vznikají další architektonické inspirace pro Prahu i celou střední Evropu.[2]
Významné stavby
[editovat | editovat zdroj]- Clam-Gallasovský palác od Jana B. Fischera z Erlachu,
- Poutní kostel (od roku basilica minor sv. Vavřince a sv. Zdislavy v Jablonném v Podještědí od Johanna Hildebrandta[4][2]
Mnoho staveb vzniklo též na Moravě.[5]
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Jakub Pavel, Dějiny umění v Československu, Práce, Praha 1978, str. 122
- ↑ a b c d Přednášky Velké osobnosti barokního umění v Praze, VŠUP, zimní semestr 1997/1998. Dostupné online.
- ↑ Thomas DaCosta Kaufmann, Court, Cloister and City. The Art and Culture of Central Europe 1450–1800, Chicago 1995, pp. 117-137
- ↑ Bazilika minor sv. Vavřince a sv. Zdislavy v Jablonném v Podještědí, městské internetové stránky
- ↑ KRSEK, Ivo; KUDĚLKA, Zdeněk; STEHLÍK, Miloš; VÁLKA, Josef. Umění baroka na Moravě a ve Slezsku. Praha: Academia, 1996. 739 s. ISBN 80-200-0540-4.