Phaseoleae
![]() | |
---|---|
![]() Květenství mukuny Mucuna pruriens | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | bobotvaré (Fabales) |
Čeleď | bobovité (Fabaceae) |
Podčeleď | Faboideae |
Tribus | Phaseoleae (Bronn) DC., 1825 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Phaseoleae je tribus (seskupení rodů) podčeledi Faboideae čeledi bobovité vyšších dvouděložných rostlin. Je to největší tribus bobovitých, zahrnující přes 1500 druhů v 90 rodech. Náležejí sem významné plodiny, jako je fazol, sója a vigna. Některé druhy se pěstují jako tropické okrasné rostliny (zarděnice, butea, klitorie, Strongylodon) nebo se z nich získávají léčiva či barviva.
Popis
[editovat | editovat zdroj]Zástupci tribu Phaseoleae jsou převážně přímé, plazivé nebo popínavé byliny, řidčeji stromy (zarděnice, butea). Listy jsou nejčastěji zpeřeně trojčetné, řidčeji jednolisté nebo zpeřené, složené z celokrajných nebo laločnatých lístků. Mimo palistů jsou přítomny i palístky, na bázi jednotlivých lístků. Květy jsou nejčastěji uspořádány v úžlabních hroznech, někdy redukovaných na jediný květ nebo rozvinutých do laty. Kalich je zakončen 4 nebo 5 zuby, výjimečně uťatý. Koruna je klasicky motýlovitá, člunek je u některých zástupců dlouze zobanitý nebo spirálně stočený. Tyčinky jsou dvoubratré, s 1 tyčinkou poněkud až zcela volnou a 9 srostlými. Semeník obsahuje 1 až mnoho vajíček. Plodem je lusk pukající 2 chlopněmi.[1]
Rozšíření
[editovat | editovat zdroj]Tribus Phaseoleae zahrnuje v současném pojetí asi 90 rodů a přes 1500 druhů. Je rozšířen po celém světě od tropů po teplé oblasti mírného pásu. Nejvíce druhů se vyskytuje v sušších teplých oblastech.[1]
V přírodě České republiky se volně nevyskytuje žádný druh tohoto tribu, mezi pěstované rostliny náleží několik druhů fazolu (Phaseolus) a sója luštinatá (Glycine max).[2]
Zástupci
[editovat | editovat zdroj]- butea (Butea)
- centrosema (Centrosema)
- dlouhatec (Dolichos)
- fazol (Phaseolus)
- hlízola (Apios)
- kajan (Cajanus)
- kalopogonium (Calopogonium)
- kanaválie (Canavalia)
- klitorie (Clitoria)
- lablab (Lablab)
- mukuna (Mucuna)
- pachyrhizus (Pachyrhizus)
- praskavec (Psophocarpus)
- puerarie (Pueraria)
- puchýřnatec (Physostigma)
- rynchosie (Rhynchosia)
- sója (Glycine)
- vigna (Vigna)
- zarděnice (Erythrina)
Taxonomie
[editovat | editovat zdroj]Taxonomie tribu Phaseoleae je stále ve vývoji a výsledky fylogenetických studií naznačují, že ještě dojde k přesunům rodů, neboť tento tribus (v klasickém pojetí) byl shledán parafyletickým a polyfyletickým.[3]
Význam
[editovat | editovat zdroj]Do této skupiny náležejí hospodářsky důležité rody. Mezi důležité luštěniny náleží zejména fazol (Phaseolus), sója a vigna (Vigna). Jako méně významné luštěniny se v tropech pěstují zástupci rodů kajan (Cajanus), lablab (Lablab), praskavec (Psophocarpus), pro jedlé hlízy se pěstuje hlízola (Apios), pachyrhizus (Pachyrhizus) a praskavec (Psophocarpus). Nezralé lusky fazolu i některých tropických plodin se používají jako zelenina. Různé druhy dále slouží jako píce, zelené hnojivo a podobně. Z některých se získávají léčiva či barviva.[1] Semena puchýřnatce jedovatého jsou zdrojem jednoho z nejprudších rostlinných jedů, fysostigminu, který má využití v lékařství.
Zarděnice (Erythrina) a butea (Butea) se pěstují v tropech jako okrasné, nápadně kvetoucí stromy. Mezi okrasnými tropickými liánami vyniká zejména Strongylodon, pěstují se i klitorie (Clitoria) a mukuny (Mucuna).
Puerarie jsou v některých tropických oblastech velmi agresivní invazní rostliny.
Přehled rodů
[editovat | editovat zdroj]Adenodolichos, Alistilus, Amphicarpaea, Apios, Austrodolichos, Barbieria, Bolusafra, Butea, Cajanus, Calopogonium, Camptosema, Canavalia, Carrissoa, Centrosema, Chrysoscias, Cleobulia, Clitoria, Clitoriopsis, Cochlianthus, Collaea, Cologania, Cratylia, Cruddasia, Cymbosema, Decorsea, Dioclea, Diphyllarium, Dipogon, Dolichopsis, Dolichos, Dumasia, Dunbaria, Dysolobium, Eminia, Eriosema, Erythrina, Flemingia, Galactia, Glycine, Hardenbergia, Herpyza, Kennedia, Lablab, Lackeya, Luzonia, Macropsychanthus, Macroptilium, Macrotyloma, Mastersia, Meizotropis, Mucuna, Mysanthus, Neocollettia, Neonotonia, Neorautanenia, Neorudolphia, Nesphostylis, Nogra, Ophrestia, Oryxis, Otoptera, Oxyrhynchus, Pachyrhizus, Paracalyx, Periandra, Phaseolus, Phylacium, Physostigma, Pseudeminia, Pseudoeriosema, Pseudovigna, Psophocarpus, Pueraria, Ramirezella, Rhodopis, Rhynchosia, Shuteria, Sinodolichos, Spathionema, Spatholobus, Sphenostylis, Strongylodon, Strophostyles, Teramnus, Teyleria, Vandasina, Vatovaea, Vigna, Wajira[3]
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c SA, Ren et al. Flora of China: Phaseoleae [online]. [cit. 2015-02-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ SLAVÍK, Bohumil (editor). Květena České republiky 4. Praha: Academia, 1995. ISBN 80-200-0384-3.
- ↑ a b Legumes of the World [online]. Kew: Kew Royal Botanical Gardens [cit. 2015-02-03]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-02-11. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Phaseoleae na Wikimedia Commons