Tichooceánské loďstvo
Tichooceánské loďstvo | |
---|---|
![]() Velký znak Tichooceánského loďstva | |
Země | ![]() |
Existence | 1731–1917 ![]() 1917-1991 ![]() |
Vznik | 1731 |
Typ | námořnictvo |
Velitelé | admirál Viktor Liina |
Nadřazené jednotky | Námořnictvo Ruské federace |
Účast | |
Války | první světová válka, druhá světová válka |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Sleeve_Insignia_of_the_Russian_Pacific_Fleet.svg/220px-Sleeve_Insignia_of_the_Russian_Pacific_Fleet.svg.png)
Tichooceánské loďstvo (rusky Тихоокеанский флот, zkr. ТОФ) je námořní jednotka ruského námořnictva sloužící v Tichém oceánu.
Historie
[editovat | editovat zdroj]Počátky ruského Tichooceánského námořnictva sahají až do roku 1647, doby založení prvního ruského přístavu Ochotského ostrogu na pobřeží Tichého oceánu. V roce 1731 bylo založeno Ochotské vojenské loďstvo
Carské Rusko
[editovat | editovat zdroj]Tichooceánské loďstvo bylo ustanoveno roku 1869 se základnou ve Vladivostoku. Zpočátku slabě vybavená eskadra získávala více na síle díky vzrůstajícím zájmům Ruského impéria ve východní Asii. Po vypuknutí první čínsko-japonské války roku 1894 byla uvedena do bojové pohotovosti a dále posílena. V roce 1895 se po podepsání míru v Šimonoseki spojila s německou východoasijskou eskadrou v Čifu, se kterou měly vojensky podpořit společný rusko-německo-francouzský požadavek Japonsku na vzdání se pevnosti Lü-šun-kchou (známé jako Port Arthur) a celého poloostrova Liao-tung.
Loďstvo bylo určeno k podpoře ruských imperiálních zájmů o Mandžusko a hlavně Koreu. Jeho hlavním potenciálním nepřítelem se tak stalo Japonské císařské námořnictvo, neboť právě Japonsko zahrnovalo Koreu do své bezprostřední sféry vlivu. Ke střetu s japonským válečným námořnictvem však nebyl přístav Vladivostok příliš vhodný, neboť ležel více na sever od předpokládaných prostor bojů. Primárním úkolem Tichooceánské eskadry v případné válce s Japonskem bylo narušení či dokonce úplné přerušení transportu japonských vojsk do Koreje. Ruské vládní a námořní kruhy proto hledaly vhodnou námořní základnu na území Číny a Koreje. V potaz byly brány přístavy na východ i na západ Koreje a také na východě Číny. Konečné rozhodnutí bylo urychleno roku 1897 násilným zabráním přístavu Čching-tao Německým císařstvím a následným demonstračním vplutím britské východoasijské eskadry do Žlutého moře. Rusko se rozhodlo urychleně jednat a vyslalo Tichomořskou eskadru k přístavům Port Arthur a Ta-lien.
Po získání Port Arturu do pronájmu se sem Tichooceánské loďstvo přemístilo. Během rusko-japonské války v letech 1904 až 1905 byla většina Tichooceánského loďstva zničena. Po válce a ztrátě Port Arthuru bylo znovu obnoveno ve Vladivostoku.
První světová válka
[editovat | editovat zdroj]Za první světové války se podílelo na honbě za německým křižníkem SMS Emden. V bitvě u Penangu ztratilo chráněný křižník Žemčug.
Po vypuknutí ruské občanské války a následné dohodové intervenci byl Vladivostok obsazen japonskými a americkými vojsky, Tichooceánské loďstvo se tak do bojů příliš nezapojilo.
Sovětský svaz
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Tichooceánské loďstvo na Wikimedia Commons