Jindřich Vilém III. Haugwitz
Jindřich Vilém III. z Haugvic | |
---|---|
![]() Erb rodu Haugwitzů | |
Narození | 30. května 1770 Náměšť nad Oslavou |
Úmrtí | 19. května 1842 (ve věku 71 let) Náměšť nad Oslavou |
Místo pohřbení | hrobka Haugviců v Náměšti nad Oslavou |
Povolání | houslista, dirigent a mecenáš |
Choť | Anna Žofie z Friesu (1769–1835) |
Děti | Karel Josef Vilém z Haugvic Žofie z Haugvic[1] Henriette, Gräfin von Haugwitz[1] |
Rodiče | Karel Vilém I. Haugwitz a Marie Josefa z Frankenbergu |
Příbuzní | Evžen Vilém z Haugvic (sourozenec) Karel Vilém z Haugvic a Jindřich z Haugvic (vnoučata) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hrabě Jindřich Vilém III. Haugwitz (30. května 1770 Náměšť nad Oslavou – 19. května 1842 tamtéž) byl český šlechtic a pocházel ze šlechtického rodu Haugwitzů.
Život
[editovat | editovat zdroj]Jindřich Vilém v letech 1784–1788 studoval ve Vídni a zde získal hudební průpravu u houslisty Františka Kreibicha (1728–1797). Jako prvorozený syn Karla Viléma I. Haugwitze roku 1791 převzal správu majetku po svém otci. Choval dobytek a roku 1795 založil v bývalém kapucínském klášteře v Náměšti nad Oslavou továrnu na sukno.[2] Ve stejném roce zakoupil ve Vídni Neuberský dvůr. V roce 1797 zakoupil panství Osová. V roce 1812 nechal opravit v Náměšti nad Oslavou kamenný most. Na zámku v Náměšti založil v roce 1880[3] orchestr, který působil až do jeho smrti, kdy byl jeho synem rozpuštěn. Přátelil se se skladatelem Antonio Salierim.
Zemřel roku 1842 v Náměšti a byl pohřben do rodové hrobky Haugwitzů z roku 1825, kterou zde nechal vybudovat.
Jeho synem byl Karel Vilém II. Haugwitz (1797–1874).[4]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Leo van de Pas: Genealogics.org. 2003.
- ↑ kapucínský klášter a manufaktura - Památkový Katalog. pamatkovykatalog.cz [online]. [cit. 2020-10-21]. Dostupné online.
- ↑ Regionální osobnosti. 1. vyd. Třebíč: Okresní knihovna, 1995. 68 s. ISBN 80-85062-01-1. S. 13.
- ↑ Archivovaná kopie. www.genealogieonline.nl [online]. [cit. 2016-01-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-02-03.