Josef Boháček
Josef Boháček | |
---|---|
Narození | 23. května 1853 Domousnice ![]() |
Úmrtí | 29. října 1932 (ve věku 79 let) Turnov ![]() |
Místo pohřbení | Mariánský hřbitov v Turnově |
Povolání | průmyslník |
Choť | Emílie Boháčková, roz. Fotrová |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Josef Boháček (23. května 1853, Domousnice – 29. října 1932, Turnov) byl český podnikatel, dlouholetý vlastník a ředitel strojírenského závodu C. k. privilegované první české strojní továrny na motouz a provaznické výrobky v Turnově, mecenáš a ve své době jeden z nejbohatších měšťanů Turnova.
Život
[editovat | editovat zdroj]Mládí
[editovat | editovat zdroj]Narodil se v Domousnici v severovýchodních Čechách jako nemanželské dítě Marii Boháčkové. Ta pracovala jako služebná v domě majitele místního panství Karla Půlpána, rytíře z Feldsteinu a je velmi pravděpodobné, že on byl otcem. Josef vychodil obecnou a hospodářskou školu, následně odešel roku 1878 pracovat do Turnova.
V Turnově
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Museum_in_Turnov.jpg/220px-Museum_in_Turnov.jpg)
Zde nastoupil do továrny na provazy a motouzy vlastněnou JUDr. Vojtěchem Fotrem. Boháček se zde díky svým schopnostem vypracoval do vedoucích pozic podniku a následně se začátkem 80. let 19. století oženil s Fotrovou dcerou Emilií. Továrnu, jejíž vedení následně převzal, zachránil před hospodářským úpadkem a nadále výrobu rozvíjel. Po svatbě začali s manželkou bydlet v prostorném domě v Skalově ulici v Turnově (následně tzv. Boháčkův dům), který nechal vystavět Vojtěch Fotr. Boháčkovým se narodily děti Josef, Emilie a Josefína,
Po roce 1900 se u Boháčkovy manželky a potomků rozvinula dědičná těžká psychická choroba. Nejstarší dvaadvacetiletý syn Josef, student ČVUT v Praze, spáchal pod jejím vlivem roku 1905 sebevraždu, následujícího roku zemřely též obě dcery, Emílie a Josefína. Boháček ztrátou svých dětí nesmírně trpěl, přesto dokázal tovární výrobu nadále úspěšně řídit. Se svou manželkou nadále nepolevovali ani v dobročinné a společenské činnosti: jejich působení výrazně posilovalo český kulturní vliv ve městě ležícím poblíž tehdy většinově německy mluvících regionů. Roku 1916 obdržel Boháček čestné občanství města Turnova za přínos v polnohospodářství. Ve městě byl znám jako oblíbený a poctivý zaměstnavatel.
Na popud manželky Emilie odkázal Josef Boháček roku 1927 rodinný dům nově vznikajícímu Muzeu města Turnova. Emílie strávila poslední roky svého života na lůžku, zemřela roku 1928.
Závěr života
[editovat | editovat zdroj]Josef Boháček zemřel 29. října 1932 v Turnově a byl pochován do rodinné hrobky na zdejším městském hřbitově spolu se svou manželkou a dětmi, a také rodinou svého tchána Vojtěcha Fotra. Autorem secesního náhrobku byl proslulý pražský sochař Vilém Amort specializující se na realizace hrobek.
Odkaz
[editovat | editovat zdroj]Boháčkova provaznická továrna v Turnově byla ve 2. polovině 20. století přičleněna k podniku Juta. V jeho domě dnes sídlí expozice Muzea Českého ráje