Chlorid diethylhlinitý
Chlorid diethylhlinitý | |
---|---|
![]() | |
Obecné | |
Systematický název | chlordiethylaluman |
Ostatní názvy | diethylaluminiumchlorid |
Sumární vzorec | C4H10AlCl |
Vzhled | bezbarvá kapalina[1] |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 96-10-6 |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 202-477-2 |
PubChem | 7277 |
SMILES | CC[Al](Cl)CC |
InChI | InChI=1S/2C2H5.Al.ClH/c2*1-2;;/h2*1H2,2H3;;1H/q;;+1;/p-1 |
Číslo RTECS | BD0558000 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 120,57 g/mol |
Teplota tání | −74 °C (199 K)[1] |
Teplota varu | 208 °C (481 K)[1] |
Hustota | 0,9709 g/cm3[1] |
Rozpustnost ve vodě | reaguje |
Tlak páry | 28 Pa[1] |
Bezpečnost | |
[1] | |
H-věty | H225 H250 H260 H261 H314 H318[1] |
P-věty | P210 P222 P223 P231+232 P233 P240 P241 P242 P243 P260 P302+352 P264+265 P280 P301+330+331 P302+335+334 P302+361+354 P303+361+353 P304+340 P305+354+338 P316 P317 P321 P363 P370+378 P402+404 P403+235 P405 P501[1] |
Teplota vzplanutí | −23 °C (250 K)[1] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Chlorid diethylhlinitý, též diethylaluminiumchlorid, je organohlinitá sloučenina. Obvykle se popisuje vzorcem (C2H5)2AlCl, i když vytváří dimer, [(C2H5)2AlCl]2. Používá se na přípravu Zieglerových–Nattových katalyzátorů pro výrobu polyalkenů. Také jej lze použít v organické syntéze jako Lewisovu kyselinu. V čisté podobě jde o bezbarvou pevnou látku, ale obvykle se dodává rozpuštěný v uhlovodících. Je velmi reaktivní, na vzduchu i samozápalný.[2]
Struktura
[editovat | editovat zdroj]Sloučeniny s empirickými vzorci AlR2Cl (R = alkyl nebo aryl) se vyskytují jako dimery, (R2Al)2(μ-Cl)2. Atom hliníku zaujímá tetraedrickou geometrii.[3][4]
Výroba a příprava
[editovat | editovat zdroj]Chlorid diethylhlinitý lze získat reakcí triethyldialuminiumtrichloridu, (C2H5)3Al2Cl3, se sodíkem:[5]
- 2 (C2H5)3Al2Cl3 + 3 Na → 3 (C2H5)2AlCl + Al + 3 NaCl
Další možností je reakce triethylhliníku s kyselinou chlorovodíkovou:
- (C2H5)3Al + HCl → (C2H5)2AlCl + C2H6
Stejný výsledek dává i tato disproporcionační reakce:
- 2 (C2H5)3Al + AlCl3 → 3 (C2H5)2AlCl
- (C2H5)3Al2Cl3 + (C2H5)3Al → 3 (C2H5)2AlCl
Použití
[editovat | editovat zdroj]Chlorid diethylhlinitý se, podobně jako jiné organohlinité sloučeniny, používá spolu se sloučeninami přechodných kovů na přípravu Zieglerových–Nattových katalyzátorů pro polymerizace alkenů.[6]
Tato sloučenina může také být, jako Lewisova kyselina, použita v organické syntéze, například jako katalyzátor Dielsových–Alderových a enových reakcí. Lze jí také použít jako nukleofil nebo k zachytávání protonů.[2]
Bezpečnost
[editovat | editovat zdroj]Diethylaluminiumchlorid je hořlavý a samozápalný.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Diethylaluminium chloride na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i https://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/compound/7277
- ↑ a b Barry B. Snider; Ilfir R. Ramazanov; Usein M. Dzhemilev. Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis. [s.l.]: [s.n.], 2009. ISBN 978-0471936237. DOI 10.1002/047084289X.re044.pub2. Kapitola Ethylaluminum Dichloride.
- ↑ Kristen Brendhaugen; Arne Haaland; David P. Novak; Terje Østvold; Alf Bjørseth; D. L. Powell. The Molecular Structure of Dimethylaluminium Chloride Dimer, [(CH3)2Al Cl]8, Redetermined by Gas Phase Electron Diffraction. Acta Chemica Scandinavica. 1974, s. 45–47. DOI 10.3891/acta.chem.scand.28a-0045.
- ↑ C. Niamh McMahon; Julie A. Francis; Andrew R. Barron. Molecular structure of [(t Bu)2Al(μ-Cl)]2. Journal of Chemical Crystallography. 1997, s. 191–194. DOI 10.1007/BF02575988.
- ↑ Michael J. Krause; Frank Orlandi; Alfred T. Saurage; Joseph R. Zietz. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. [s.l.]: Wiley-VCH, 2000. ISBN 978-3-527-30673-2. DOI 10.1002/14356007.a01_543. Kapitola Aluminum Compounds, Organic, s. 592–593.
- ↑ A. G. Fisch. Kirk‐Othmer Encyclopedia of Chemical Technology. [s.l.]: Wiley, 2000. Dostupné online. ISBN 978-0-471-48494-3. DOI 10.1002/0471238961.2609050703050303.a01.pub2. Kapitola Ziegler–Natta Catalysts, s. 1–22.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Hu, Y. J.; Jiang, H. L.; Wang, H. H., „Preparation of highly branched polyethylene with acenaphthenediimine nickel chloride/diethylaluminum chloride catalyst“ Chinese Journal of Polymer Science 2006, 24 (5), 483–488
- Yao, Y. M.; Qi, G. Z.; Shen, Q.; Hu, J. Y.; Lin, Y. H., „Reactivity and structural characterization of divalent samarium aryloxide with diethylaluminum chloride“ Chinese Science Bulletin 2003, 48 (20), 2164–2167
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Chlorid diethylhlinitý na Wikimedia Commons