Abegg-Stiftung
Abegg Stiftung v Riggisbergu | |
---|---|
![]() Budovy nadace a muzea | |
Údaje o muzeu | |
Stát | ![]() |
Město | Riggisberg |
Adresa | Werner Abeggstrasse 67, 3132 Riggisberg |
Zakladatel | Werner Abegg (1903–1984) |
Založeno | 1961 |
Zaměření | umělecké řemeslo, textil, malířství |
Původní účel budovy | Muzeum a galerie |
Další budovy | Restaurátorské centrum |
Objekty | Villa Abegg |
Zeměpisné souřadnice | 46°48′56″ s. š., 7°29′41″ v. d. |
Webové stránky | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. | |
Abegg Stiftung Riggisberg (česky Nadace manželů Abeggových v Riggisbergu) je významné švýcarské muzeum historického textilu, uměleckých řemesel a galerie gotické a renesanční malby, dále centrum restaurování textilu a školicí středisko restaurování textilu, situované východně od obce Riggisberg, asi 23 km jižně od hlavního města Bern a několik km severně od Thunského jezera, v kantonu Bern.
Zakladatel a počátky muzea
[editovat | editovat zdroj]Muzeum nese jméno svého zakladatele a mecenáše. Byl jím Werner Abegg (9. prosince 1903 v Curychu; † 13. července 1984 v Bernu), švýcarský textilní podnikatel, sběratel textilií a zakladatel Abeggovy nadace v Riggisbergu. Abegg pocházel ze starobylé rodiny textilních podnikatelů, kteří již od 16. století obchodovali s hedvábím a koncem 18. století založili vlastní závod. Werner po svém otci Carlovi a strýci Augustovi roku 1924 převzal vedení rodinné textilní továrny v Perose a přádelnu bavlny ve Val di Susa v Piemontu, v severní Itálii. Projevil se jako velmi schopný manažer, modernizace továren a prosperita jejich výroby mu přinesly značné bohatství. Zavedl například jako jeden z prvních výrobu umělé kůže (koženky). Zároveň se od mládí věnoval svým zálibám ve sbírání historických textilií, dalších uměleckořemeslných prací a italské malby.
V roce 1947 Abegg továrny prodal a přestěhoval se do New Yorku, kde pokračoval ve sběratelství.[1] Po návratu do rodného Švýcarska v roce 1961 založil Abeggovu nadaci.
Riggisberg a pobočky
[editovat | editovat zdroj]V roce 1967 byla již značně rozšířená muzejní sbírka přemístěna do nového komplexu budov v Riggisbergu, který projektoval architekt Gyula Széchényi. Blízko muzea si Abegg dal vybudovat Vilu Abegg ve stylu benátského baroka s kompletním vnitřním zařízením ve stylu baroka a rokoka a s uměleckohistoricky cenným vybavením.[2] Nadaci nadále řídila a o nákupech do artefaktů do sbírek rozhodovala kromě Wernera Abegga správní rada s poradní skupinou expertů, v jejímž čele po čtvrt století stál vídeňský kunsthistorik medievalista Hermann Fillitz, mezi kurátory středověkých textilií se na experta vypracoval Karel Otavský, hlavní restaurátorkou byla do roku 1994 paní Mechthilda Flury-Lemberg, v současnosti se na vedení podílí dr. Regula Schorta a kurátorka prof. Dr. Evelin Wetter.[3] Restaurátorské dílny v první letech nadaci sloužily především k údržbě vlastního muzejního fondu textilií, ale po roce 1969 se rozšířila na školicí a vědeckovýzkumné centrum historického textilu. V roce 2007 byly přistavěny další budovy a nejcennější část textilních sbírek do nich přestěhována.
Zájem o historické textilní manufaktury a přádelny vedl Wernera Abegga do Itálie, kde zakoupil starou hedvábnickou manufakturu v Garlate i se starými tkalcovskými stavy a filatoriem, zřídil v ní muzeum hedvábnictví s předváděcí expozicí pěstování a zpracování bource morušového; v zahradě dal vysadit morušový sad a v sezóně tam se svou manželkou Margareth bydlel.
Sbírky
[editovat | editovat zdroj]Nadace má široký technický, tematický i geografický záběr sbírkového programu. Její akvizice sahají od fragmentů pozdně starověkých uměleckořemeslných předmětů a hrobových tkanin ze 4. století přes oděvy, oděvní doplňky a galanterii z celého světa. Významné jsou kolekce egyptských koptských textilií, arabské a perské textilie, byzantské tkaniny a všechny historické etapy vývoje hedvábnictví až do 17. století. Část expozice je věnována Hedvábné stezce. Vzhledem k citlivosti textilií na světlo bývají vzácné exponáty prezentovány jen při krátkodobých nebo sezónních výstavách. Stálá expozice zahrnuje kolekci archeologických nálezů, vzácných italských obrazů doby gotické a renesanční, a také orientální sbírku. Knihovna v roce 1994 obsahovala přes 60.000 svazků.
Spolupráce na českých projektech
[editovat | editovat zdroj]Po roce 1989 navázala Nadace spolupráci s českými muzejními a restaurátorskými pracovišti. Podílela se na restaurování hrobových oděvů a textilií z Královské hrobky na Pražském hradě, poskytla své know-how a konzultanty při zařizování restaurátorských dílen Správy Pražského hradu[4], přijímá také každoročně na školení české badatele a restaurátorky textilu.
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Starověká soška, nádobí
-
Graduál ze Sta Maria degli Angeli, Florencie kolem 1380
-
Fra Angelico: Klanění tří králů, Florencie 1423–1424
-
Rogier van der Weyden: Pašijový triptych s donátorem, kolem 1445
-
Carlo Crivelli: Zmrtvýchvstání Krista 1482
-
Villa Abegg
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Hermann Fillitz: Die Anfänge der Sammlung Werner Abegg. Abegg-Stiftung, Riggisberg 2003, ISBN 3-905014-20-3
- Michael Stettler: Die Abegg-Stiftung Bern in Riggisberg, Die Zeitschrift der Kultur, ročník 28/1968, sešit 5
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Abbeg Stiftung na Wikimedia Commons
- Abegg Stiftung na webu Muzeí kantonu Bern