Kormidelní tyč
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/30/Whipstaff.gif/220px-Whipstaff.gif)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a0/Vasa-steerage-1.jpg/220px-Vasa-steerage-1.jpg)
Kormidelní tyč[1] je zařízení, které bylo užíváno k ovládání kormidla na větších plachetních lodích stavěných Evropě v dobách 16. a 17. století. Její vznik a použití spadá mezi období, kdy byly lodě kormidlovány přímo kormidelní pákou, a vynálezem a rozšířením kormidelního kola.[2]
Do 16. století byla většina plachetnic dostatečně malých rozměrů na to, aby je mohl kormidlovat jednotlivec pomocí kormidelní páky přímo napojené na kormidlo. Se zvětšováním rozměrů lodí a nárůstem počtu jejich palub však začala vyvstávat potřeba kormidelního zařízení, kterým by mohla být z horní paluby ovládána kormidelní páka, umístěná často více než jednu palubu pod horní palubou.
Řešením se stala dlouhá tyč, pomocí kloubové objímky spojená s přední částí kormidelní páky, procházející nitrem lodi vzhůru k palubě, k níž byla čepem pohyblivě připojena v takzvané kolébce tak, že mohla být vychylována do stran. Stanoviště kormidelníka stále ještě často nebylo na horní palubě, ale měl možnost výhledu na ni a na oplachtění štěrbinou či průzorem v palubě nad ním.
Pohyb tyče na jednu stranu pak byl v opačném směru přenášen na kormidelní páku (která byla podepřena velmi silným trámem, pobitým kovem a pokrytým vrstvou tuku a mýdla, aby bylo minimalizováno tření), a tím vychyloval kormidlo. Mohlo být dosaženo výchylky až 20°,[3] ačkoliv pravděpodobnější se jeví spíše výchylky mezi 5° až 10°.[4]
Toto uspořádání znamenalo, že kormidelník měl velmi malý rozsah kontroly nad pohybem kormidelní páky (nikoliv více než 15° na obě strany)[5] a kormidlovat pak musel buď s velmi omezeným výhledem na plachty, anebo někdy zcela v závislosti na pokynech důstojníka velícího plavbě.
Při ovládání lodi pak bylo nutno klást důraz na manévrování za pomoci plachet, což bylo nepřesné a záviselo na rozmarech větru. Pokud byl nutný ostřejší obrat kormidla, nebo za bouřlivějšího počasí,[1] muselo být kormidlo ovládáno za pomoci lan spojených soustavou kladek.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Whipstaff na anglické Wikipedii.
- ↑ a b HYNEK, Vladimír; KLUČINA, Petr. Válečné lodě 1: Lodě veslové a plachetní do roku 1860. 1. vyd. Praha: Naše vojsko, 1985. Dostupné online. 28-053-85. Kapitola III. Zlatý věk plachet, s. 144-145.
- ↑ ROMOLA, Anderson; ANDERSON, R.C. A Short History of the Sailing Ship. Mineola, New York: Courier Dover, 2003. Dostupné online. ISBN 9780486429885. S. 156. (anglicky)
- ↑ BOUDRIOT, Jean. The whipstaff. Nautical Research Journal. 1980, čís. 26, s. 149–154. (anglicky)
- ↑ LAVERY, Brian. Arming and Fitting of English Ships of War, 1600-1815. Annapolis: Naval Institute Press, 1987. Dostupné online. ISBN 9780870210099. S. 15. (anglicky)
- ↑ HARLAND, John H.; MYERS, Mark. Seamanship in the age of sail. Annapolis: Naval Institute Press, 1984. Dostupné online. ISBN 9780870219559. S. 174. (anglicky)
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Kormidelní tyč na Wikimedia Commons