Júlia Szendrey
Júlia Szendrey | |
---|---|
![]() | |
Narození | 29. prosince 1828 Keszthely |
Úmrtí | 6. září 1868 (ve věku 39 let) Pešť |
Příčina úmrtí | rakovina |
Místo pohřbení | Hřbitov Kerepesi |
Povolání | básnířka, překladatelka a spisovatelka |
Manžel(ka) | Sándor Petőfi Árpád Horvát |
Děti | Zoltán Petőfi Árpád Horvát |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Júlia Szendrey (29. prosince 1828 – 6. září 1868) byla uherská básnířka, spisovatelka a překladatelka. Je velmi známá díky manželství se slavným uherským básníkem a buditelem Sándorem Petöfim.[1]
Život
[editovat | editovat zdroj]Júlia Szendrey se narodila ve městě Keszthely. Čtyři roky strávila studiem na institutu pro dcery bohatých rodin v Pešti.[2] Byla velmi nadaná, mluvila plynně několika jazyky, uměla hrát na piano a tančit. Nicméně byla introvertní, takže svůj čas trávila raději u čtení básní či knih Heinricha Heineho, nebo George Sandové.[2]
Protože byla vzdělanou ženou, která se zajímala o poezii, okamžitě se zamilovala do Sándora Petöfiho, který byl v době jejich seznámení, v roce 1846, jedním z nejznámějších básníků na území Uherska. Navzdory odporu rodiny Szendrey se v roce 1847 vzali v sídle hraběte Telekiho ve městě Erdöd, kde spolu také chvíli žili. Jakmile v roce 1848 vypukla Maďarská revoluce, Petöfi se přihlásil do armády a přestěhoval se i se svou rodinou do Debrecenu. 15. prosince 1848 se jim narodil syn Zoltán.[3]
Petöfi během jedné z posledních bitev revoluce zmizel a jeho tělo se nikdy nenašlo. Mnozí jej považovali za mrtvého, ale Júlia se ho vydala hledat na místo, kde jej viděli naposledy, tedy do Transylvánie. Vzhledem k neúspěchu byla Júlie jako osamělá matka v Uhersku ve velmi špatné finanční a společenské situaci a proto se začala vídat s historikem Árpádem Horvátem[2]. Toho si v roce 1850 také vzala za manžela a velmi tím pobouřila uherský lid, který o ní říkal, že podvedla největšího básníka doby.
Júlia porodila Hotvátovi čtyři děti, ale vztah s jejím prvorozeným synem Zoltánem se začal zhoršovat. Mladík se začal svým životním stylem čím dál více podobat svému otci – Petöfimu. Zoltán nakonec zemřel v roce 1870 na tuberkulózu[3]. V 50. letech Júlia napsala několik básní, psala svůj deník a také přeložila několik děl Hanse Christiana Andersena.[1]
Závěr života a smrt
[editovat | editovat zdroj]V roce 1867 jí byla diagnostikována rakovina děložního čípku. Po nějakém čase se rozhodla žít sama a odloučila se tak od svého manžela i dětí. Přestěhovala se do malého bytu v Pešti, který ji financoval její otec. Stále si psala svůj deník, ve kterém mimo jiné zmínila, že její druhý manžel k ní nebyl shovívavý, když ji nutil „plnit povinnosti manželky“ i přes varování doktora. Júlia Szendrey zemřela v roce 1868 v malém bytě v Pešti. Ještě na smrtelné posteli stihla nadiktovat dopis, ve kterém stálo: „Otec řekl, že se Sándorem nebudu šťastná. Žádná žena ovšem nezažila takové štěstí, jaké jsem cítila, když jsme byli se Sándorem spolu. Byla jsem jeho královna, on zbožňoval mě a já jsem zbožňovala jeho. Byli jsme nejšťastnější pár na světě, a pokud by osud nezasáhl, byli bychom doteď.“[3]
Po tom, co si otec přečetl její dopis i její deník, zakázal Horvátovi pohřbít jí. Otec sám zorganizoval a zaplatil pohřeb. Júlia Szendrey byla nakonec po nějaké době pohřbena do hrobky rodiny Petöfi na hřbitově v Kerepesi. Na náhrobku bylo uvedeno její rodné příjmení a údaj, že zemřela jako manželka Sándora Petöfiho, ač v době smrti byla manželkou Arpáda Horváta.[1]
Památky
[editovat | editovat zdroj]V Maďarsku se nachází spousta soch Júlie Szendrey, například ve městě Kiskörös, nebo Mezöberény. V roce 2018 jí byla vztyčena socha v Kodani u budovy maďarské ambasády.[4]
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c 1868. szeptember 6. Szendrey Júlia halála. www.rubicon.hu [online]. [cit. 2020-04-28]. Dostupné online.
- ↑ a b c Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái. mek.oszk.hu [online]. [cit. 2020-04-28]. Dostupné online.
- ↑ a b c MNLADMIN333. Szabadság és Szerelem. Magyar Nemzeti Levéltár [online]. 2013-03-11 [cit. 2020-04-28]. Dostupné online. (maďarsky)
- ↑ MEGOSZTOM, Emlék a műfordítónak 2018 12 07 18:20. SONLINE [online]. [cit. 2020-04-28]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-03-21. (maďarsky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Júlia Szendreyová na Wikimedia Commons
- Básně Júlie Szendrey, 2019, Petöfi Literary Museum