Sušárna chmele (Dubá)
Sušárna chmele v Dubé | |
---|---|
![]() Pohled na sušárnu chmele od jihu | |
Účel stavby | |
sušení chmele | |
Základní informace | |
Výstavba | 1868 (?) |
Přestavba | 1889 |
Současný majitel | město Dubá |
Poloha | |
Adresa | Dubá, ulice Jana Roháče 195, okres Česká Lípa, ![]() |
Ulice | Jana Roháče |
Souřadnice | 50°32′11,83″ s. š., 14°32′28,64″ v. d. |
Další informace | |
Rejstříkové číslo památky | 35811/5-2910 (Pk•MIS•Sez•Obr•WD) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Sušárna chmele v Dubé v okrese Česká Lípa v Libereckém kraji je zapsaná jako kulturní památka v Ústředním seznamu nemovitých kulturních památek České republiky.[1] Památkově chráněná budova, stejně jako přilehlá zástavba v centru města Dubá, se nachází na území Chráněné krajinné oblasti Kokořínsko – Máchův kraj.[2] Historický objekt je unikátním dokladem rozvoje chmelařství v oblasti Dubé.[1]
Historie
[editovat | editovat zdroj]V minulosti Dubsko patřilo k předním chmelařským oblastem na území Čech. V okolí Dubé bylo vice než 10 km² chmelnic. Chmel se zde pěstoval po staletí, největší rozmach nastal koncem 19. století. V těchto dobách prosperity byly v Dubé pořádány chmelové trhy a sídlil zde také puncovní úřad, který mj. dohlížel na zachování původnosti místní odrůdy chmele, zvané „Dubský zeleňák“.[3]
V dřívějších dobách bylo na území města údajně šest sušáren a síříren chmele, z nichž se však až do 21. století v původní podobě dochovala pouze jediná. První písemná zmínka o této sušárně pochází z roku 1877 v souvislosti s jejím prodejem, kdy ji koupili obchodníci s chmelem J. Grundfest z Horní Vidimi a A. Sommer z Prahy.[1][4] Podle dendrochronologických analýz starších dřevěných částí objektu je jeho vznik odhadován na dobu okolo roku 1868, což zhruba potvrzují i mapové podklady z uvedené doby. Původními staviteli a majiteli sušárny byli pravděpodobně manželé Langhansovi.[4] V roce 1889 byl objekt rozšířen o novou přístavbu, která zahrnovala manipulační a skladovací prostor se třemi podlažími a novou sušárenskou věž, která na rozdíl od předchozích dvou válcovitých věží měla hranolovitý tvar.[3]
V roce 1904 koupili sušárnu manželé Grundfestovi z Dubé, o dvacet let později ji převzali manželé Reichmannovi z čp. 40 v Dubé, kteří v roce 1936 sušárnu i s vybavením odprodali chmelařskému spolku Hopfenbau-Verband des Daubaer Grünlandes v Dubé. V prosinci roku 1943 se majitelem sušárny stala dubská společnost Hopfenverkehrsgenossenschaft.[4]
Po druhé světové válce byla sušárna znárodněna. Napřed byla ve správě Hospodářského družstva skladištního a výrobního v Dubé a poté ji získal Státní statek Dubá, který objekt využíval jako výkrmnu brojlerů, což celou stavbu značně narušilo.[5] Již v památkové evidenci z roku 1967 je zmínka o zchátralém stavu západní části budovy s věžemi.[6] Komíny západního křídla byly odstraněny, dřevěná střecha severní válcové věže se mezi lety 1973 a 1981 postupně zřítila a přitom byl zničen také sušicí rošt nad prvním podlažím věže.[3]
V 90. letech 20. století zdevastovanou sušárnu získalo město Dubá. Město zpracovalo projekt na obnovu zchátralé stavby, avšak kvůli nedostatku finančních prostředků mohlo provést v roce 2013 pouze terénní úpravy v okolí stavby. Samotná rekonstrukce sušárny byla zahájena až v roce 2017 poté, kdy se městu podařilo získat na její opravu prostředky z Programu záchrany architektonického dědictví Ministerstva kultury ČR a z Libereckého kraje. Záměrem bylo, aby bývalá sušárna po úplném dokončení rekonstrukce mohla sloužit jako městské multifunkční kulturní zařízení, doplněné venkovním amfiteátrem, které by bylo využíváno během letní sezóny.[3][7] Celkové náklady na obnovu historické stavby byly vyčísleny na zhruba 20 miliónů korun.[8]
Mezi roky 2018 až 2020 byla zajištěna statika objektu, byly opraveny krovy, vyměněna střešní krytina, byly též obnoveny komíny, okna, dveře a fasády celého objektu. Zastřešením střední sušicí věže jehlanovitou střechou s párníkem byla v roce 2020 obnovena charakteristická třívěžová silueta sušárny. Jako závěrečná etapa rekonstrukce byla naplánována oprava interiérů. V okolí sušárny byla do roku 2020 instalována sochařská výzdoba, bylo zde zřízeno parkoviště a také malá tyčová chmelnice, ve které byly zasazeny řízky rostlin z původní odrůdy „Dubský zeleňák“, jejichž pravost byla potvrzena Chmelařským institutem v Žatci.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Su%C5%A1%C3%A1rna_chmele_Dub%C3%A1_2021_%281%29.jpg/220px-Su%C5%A1%C3%A1rna_chmele_Dub%C3%A1_2021_%281%29.jpg)
Dubská sušárna chmele postoupila v 2. soutěžní kategorii (velká rekonstrukce nad 2 miliony Kč) do celostátního kola soutěže Památka roku 2020, pořádané Sdružením historických sídel Čech, Moravy a Slezska. Bývalá sušárna ve finále tohoto soutěžním ročníku zastupovala Liberecký kraj jako jediná památka mezi celkem 46 účastníky soutěže.[9]
Popis
[editovat | editovat zdroj]Historická sušárna stojí v Dubé na jižním okraji městské zástavby poblíž místa, kde se nacházel morový hřbitov obětí epidemie z roku 1680.[10][3] Nejstarším jádrem stavby je podélné skladovací a manipulační křídlo se středovým vjezdem a vysokými obdélnými okny, na nějž západním směrem navazovaly vlastní kruhové sušicí věže. Jedná se o objekt, který je na území střední Evropy velmi neobvyklý, podobné stavby, tzv. oast houses neboli hop kilns, byly rozšířené především v Anglii.[3][7]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Su%C5%A1%C3%A1rna_chmele_Dub%C3%A1_2021_%287%29.jpg/220px-Su%C5%A1%C3%A1rna_chmele_Dub%C3%A1_2021_%287%29.jpg)
Cihlová, omítnutá budova, stojící na obdélném půdorysu, je patrová. Střecha je sedlová, severní i střední části budovy mají vždy tři okenní osy. V ose střední části je portálový vchod s obloukem, nad kterým je patrný letopočet „1889“.[6] Na západní straně uprostřed stojí první kruhová věž, do dvou třetin vybudovaná z lomového kamene, jen vrchní část je cihlová. Druhá z věží, napravo od první, stojící poblíž jihozápadního rohu budovy, je celá z lomového kamene. Obě věže jsou zakončeny jehlancovitými střechami a jsou propojeny s hlavní budovou.[6] Věže byly určeny k sušení chmele na kovových sítech nebo dřevěných roštech, pravděpodobně pomocí přímého vytápění. Topilo se v přízemí, chmel se sušil v patře, opatřeném komínem k odvětrání zplodin a páry.[3] V jižní kruhové věži se původní dřevěný rošt dosud zachoval.[4]
Zajímavost
[editovat | editovat zdroj]Nedaleko místa, kde stojí sušárna, došlo v 18. století k tragédii, která inspirovala Karla Hynka Máchu k napsání „Máje“. Zde poblíž sochy sv. Prokopa jistý Ignác (Hynek) Schiffner v roce 1774 utloukl kusem chmelové tyče svého otce, který mu bránil v jeho lásce k dceři místního sedláře. Vrah byl pak popraven v Mladé Boleslavi, jednalo se o poslední historickou popravu lámáním kolem na území Čech. Mácha ve své básni dokonce převzal jména některých aktérů oné události, jen posunul její děj o několik kilometrů dál k Velkému rybníku, později nazvanému Máchovo jezero.[3]
Dostupnost
[editovat | editovat zdroj]Ještě před dokončením rekonstrukce město zpřístupňovalo historickou sušárnu zpravidla vždy v rámci Dnů evropského dědictví (European Heritage Days), které se konají každoročně v měsíci září.[3] Kolem sušárny vede ulicí Jana Roháče, v níž se nachází část památkově chráněného souboru místních skalních sklípků, trasa okružní naučné stezky „Dubsko-Kokořínsko“.[10][11]
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Jižní nároží objektu
-
Plastiky a ukázky místní odrůdy chmele
-
Dny evropského dědictví, září 2022
-
Rekonstruované přízemí sušárny (r. 2022)
-
Trámy mezi 1. a 2. podlažím a krovy
-
Jihovýchodní strana před rekonstrukcí (r. 2014)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c Památkový katalog: Sušárna chmele [online]. Praha: Národní památkový ústav [cit. 2021-01-24]. Dostupné online.
- ↑ Seznam. CHKO Kokořínsko – Máchův kraj [online]. mapy.cz [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e f g h i j Sušárna chmele - postup do celostátního kola soutěže Památka roku 2020 [online]. Dubá: Městský úřad Dubá [cit. 2021-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-01-30.
- ↑ a b c d Kulturní památky: Sušárna chmele [online]. Dubá: Městský úřad Dubá [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ Zájemci mají výjimečně možnost nahlédnout do unikátní sušárny chmele v Dubé na Českolipsku. iROZHLAS [online]. Český rozhlas, 2015-09-12 [cit. 2021-01-25]. Audio. Dostupné online.
- ↑ a b c Dubá, sušárna chmele. Evidenční list kulturní památky - původní. [online]. Praha: Národní památkový ústav [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ a b ČTK. V Dubé obnovují unikátní sušárnu chmele. Týden.cz [online]. EMPRESA MEDIA, 2018-03-06 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ Liberecký kraj pomůže památkám [online]. estav.cz, 2018-03-11 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ Vyhodnocení soutěže Památka roku 2020 [online]. Sdružení historických sídel Čech, Moravy a Slezska [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ a b Seznam. Sušárna chmele. Technická památka [online]. mapy.cz [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ Naučná stezka Dubsko-Kokořínsko [online]. Mělník: Regionální pracoviště Správa CHKO Kokořínsko – Máchův kraj [cit. 2021-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-01-29.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu sušárna chmele v Dubé na Wikimedia Commons
- Popis sušárny na hrady.cz
- Sušárna chmele na stránkách Sdružení historických sídel Čech, Moravy a Slezska