Mária Bartuszová
Mária Bartuszová | |
---|---|
Rodné jméno | Maria Vnoučková |
Narození | 24. dubna 1936 Praha, Československo |
Úmrtí | 22. prosince 1996 (ve věku 60 let) Košice, Slovensko |
Alma mater | Vysoká škola uměleckoprůmyslová v Praze |
Povolání | sochařka a keramička |
Rodiče | Miroslav Vnouček, Maria Vnoučková rod. Pilzová |
Manžel(ka) | Juraj Bartusz |
Děti | Anna Bartuszová, Veronika Bartuszová |
Ocenění | Řád Ľudovíta Štúra I. třídy (2022; Reduta) |
Webová stránka | https://www.mariabartuszova.com/ |
Citát Můj dech je součástí pulzujícího vesmíru | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Mária Bartuszová (24. dubna 1936, Praha – 22. prosince 1996, Košice) byla slovenská sochařka českého původu, která žila a tvořila v Košicích.
Život
[editovat | editovat zdroj]Mária Bartuszová studovala od roku 1956 na pražské Umprum v ateliéru porcelánu a keramiky u prof. Otty Eckerta. Počas studií poznala Juraja Bartusze, kterého si v roce 1961 vzala. V roce 1936 se s manželem odstěhovala do Košic, kde žila a tvořila až do své smrti. Zemřela v roce 1996 na následky autoimunitního onemocnění - Sjögrenova syndromu.
Tvorba
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bf/KOSICE_FONTANA_Bartusov%C3%A1.jpg/220px-KOSICE_FONTANA_Bartusov%C3%A1.jpg)
Plastiky Márie Bartuszové lze tvarově i materiálově označit jako křehké. Diváka jako kdyby nabádali k doteku.
Výstavy
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ae/Maria_Bartuszov%C3%A1_-_Bez_tytu%C5%82u_%281987%29.jpg/220px-Maria_Bartuszov%C3%A1_-_Bez_tytu%C5%82u_%281987%29.jpg)
Od roku 1968 patřila k členům umělecké skupiny Klub konkrétistů, se kterou rovněž vystavovala. První samostatní výstava se uskutečnila v Galerii Miloša Alexandra Bazovského v Trenčíně v roce 1983 pod názvem Transformácia foriem – Sochy Márie Bartuszovej. Většího ohlasu se tvorbě Márii Bartuszové dostalo až posmrtně. V roce 2005 proběhla v SNG její retrospektivní výstava Cesta k organickej plastike. Pro rozpoznání kvalit její tvorby v evropském kontextu byly mezníky zejména výstavy Documenta XII. v Kasselu v roce 2007 a Rollenbilder in der Kunst Osteuropas v MUMOK ve Vídni roce 2009. V roce 2022 se pak uskutečnila její samostatní retrospektiva v londýnské Tate Modern[1], která ji definitivně etablovala mezi tvůrce světového významu.
Ocenění
[editovat | editovat zdroj]- Řád Ľudovíta Štúra I. třídy, in memoriam 2022.[2]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ BANZETOVÁ, Michaela. Vy neznáte Márii Bartuszovou? Zato v TATE MODERN dobře vědí, o koho jde. art.ceskatelevize.cz [online]. Česká televize, 2022-11-28 [cit. 2024-03-06]. Dostupné online.
- ↑ Prezidentka vyznamenala 25 osobností. www.prezident.sk [online]. Kancelária prezidenta SR, 2022-05-08 [cit. 2024-03-06]. Dostupné online. (slovensky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Mária Bartuszová na Wikimedia Commons
- (slovensky) archiv Márie Bartuszové