Gustave Zédé (Q2)
![]() Gustave Zédé (Q2) | |
Základní údaje | |
---|---|
Typ | ponorka |
Číslo trupu | Q2 |
Uživatelé | Francouzské námořnictvo |
Jméno podle | Gustave Zédé |
Objednána | 4. října 1890 |
Zahájení stavby | 1891 |
Spuštěna na vodu | 1. června 1893 |
Uvedena do služby | 1898 |
Osud | vyřazena 1909 |
Předchůdce | Gymnote |
Následovník | Morse |
Takticko-technická data | |
Výtlak | 261–266 t (na hladině) 270–272 t (pod hladinou)[1] |
Délka | 48,5 m |
Šířka | 3,2 m |
Ponor | 3,2 m |
Pohon | 1 elektromotor 1 lodní šroub 208 hp |
Rychlost | 9,2 uzlu (na hladině) 6,5 uzlu (pod hladinou) |
Dosah | 85 nám. mil při 5,5 uzlech (na hladině) 55 nám. mil při 4,5 uzlech (pod hladinou) |
Posádka | 19 |
Výzbroj | 1× 450mm torpédomet (3 torpéda) |
Ostatní | operační hloubka ponoru 30 m |
Gustave Zédé (Q2) byla experimentální ponorka francouzského námořnictva. Ve službě byla v letech 1898–1909. Během služby provedla více než 2500 ponorů.[1]
Stavba
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/Z%C3%A9d%C3%A9_Toulon_Juni_1893.jpg/220px-Z%C3%A9d%C3%A9_Toulon_Juni_1893.jpg)
Ponorka byla objednána 4. října 1890 pod jménem Sirène. Konstrukci ponorky rozpracoval francouzský inženýr Gustave Zédé, kterého po jeho smrti v roce 1891 nahradil Gaston Romazzotti. Roku 1891 byla ponorka přejmenována na počest svého konsturktéra Gustave Zédé. Postavila ji francouzská loděnice Le Mourillon v Toulonu.[2] Stavba byla zahájena roku 1891. Na vodu byla spuštěna 1. června 1893 a do služby byla přijata roku 1898.[1]
Konstrukce
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/Gustave_Z%C3%A9d%C3%A9_-_Page%27s_Magazine_1902.png/220px-Gustave_Z%C3%A9d%C3%A9_-_Page%27s_Magazine_1902.png)
Ponorka měla bronzový trup s jednoplášťovou konstrukcí. Vyzbrojena byla jedním 450mm torpédometem se zásobou tří torpéd. Pohoný systém tvořil elektromotor o výkonu 208 hp, pohánějící jeden lodní šroub. Energii čerpal pouze z baterií se 720 články, které během plavby nebylo možné nabíjet.[2] Nejvyšší rychlost dosahovala 9,2 uzlu na hladině a 6,5 uzlu pod hladinou. Dosah byl 85 námořních mil při rychlosti 5,5 uzlu na hladině. Operační hloubka ponoru dosahovala třicet metrů.[1]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b GARDINER, Robert. Conway's All the World's Fighting Ships, 1906–1921. London: Conway Maritime Press, 1985. Dostupné online. ISBN 978-0-85177-245-5. S. 206. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Gustave Zédé na Wikimedia Commons